Clint Eastwood
Clint Eastwood | |
---|---|
Clint Eastwood roolihahmossaan ”Mies ilman nimeä” elokuvassa Kourallinen dollareita vuonna 1964. | |
Henkilötiedot | |
Koko nimi | Clinton Eastwood Jr. |
Syntynyt | 31. toukokuuta 1930 (ikä 94) San Francisco, Kalifornia, Yhdysvallat |
Ammatti | näyttelijä, käsikirjoittaja, ohjaaja, tuottaja |
Puoliso | Sondra Locke (1975–1989) |
Lapset | 8; mukaan lukien Scott Eastwood |
Näyttelijä | |
Aktiivisena | 1955– |
Merkittävät roolit |
|
Palkinnot | |
| |
![]() Nimikirjoitus | |
Aiheesta muualla | |
IMDb | |
Elonet | |
AllMovie | |
Svensk Filmdatabas | |
[ Muokkaa Wikidatassa ] ![]() | |
Infobox OK |
Clinton ”Clint” Eastwood Jr. (s. 31. toukokuuta 1930 San Francisco, Kalifornia)[1] on yhdysvaltalainen, neljällä Oscarilla palkittu näyttelijä, käsikirjoittaja, ohjaaja ja tuottaja. Hän on uransa aikana näytellyt liki 80 elokuvassa.[2]
Varhainen elämä
Clinton Eastwood, Jr. syntyi 31. toukokuuta 1930 San Franciscossa. Hänen isänpuoliset sukujuurensa ovat englantilais-skottilaiset ja äidinpuoliset irlantilais-hollantilaiset.[3][4][5] Perhe muutti usein, ja Clint kävi harvaa koulua pitempään kuin muutaman kuukauden. Valmistuttuaan lukiosta hän kävi vähän aikaa Los Angeles City Collegea. Sen jälkeen hän teki sekalaisia töitä ja palveli Yhdysvaltain armeijassa.[6]
Ura
Näyttelijänä
![Clint Eastwood vuonna 2010](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/6/68/ClintEastwoodSept10TIFF.jpg/190px-ClintEastwoodSept10TIFF.jpg)
Eastwood muutti armeijan jälkeen Hollywoodiin. Hän sai vuonna 1954 Universalilta koekuvauksen pohjalta 40 viikon sopimuksen, joka uusittiin yhden kerran. Eastwood sai sivurooleja b-elokuvissa kuten Tarantula (1955) ja Revenge of the Creature (1955), kunnes sopimusta ei enää jatkettu. Sen jälkeen hän näytteli useissa televisiosarjoissa.[6] Suuren yleisön tietoisuuteen Eastwood tuli ensimmäisen kerran vuonna 1959 televisiosarjan Lännen tie pääroolissa karjanajaja Rowdy Yatesinä, jota hän esitti sarjan loppuun vuoteen 1965 saakka.[1]
Eastwood nousi 1960-luvun puolivälissä kansainväliseksi elokuvatähdeksi rooleistaan italialaisen ohjaajan Sergio Leonen spagettiwesterneissä Kourallinen dollareita (1964), Vain muutaman dollarin tähden (1965) ja Hyvät, pahat ja rumat (1966). Elokuvat esitettiin Yhdysvalloissa vuonna 1967 ja nostivat hänet sielläkin suosituksi.[6]
Don Siegelin klassinen poliisielokuva Likainen Harry oli Eastwoodin varsinainen läpimurto Hollywoodissa.[1] Hän esitti Harry Callahania kaikkiaan viidessä Likainen Harry -elokuvassa. Eastwood näytteli useassa muussakin Siegelin ohjaamassa elokuvassa, kuten Pako Alcatrazista (1979).[6]
Ohjaajana ja näyttelijänä
1970-luvun alussa Eastwood ryhtyi myös ohjaamaan ja tuottamaan elokuvia. Hän perusti elokuvayhtiö Malpaso Productionsin. Eastwoodin esikoisohjaus oli Yön painajainen (1971). Sitä seurasi seuraavina vuosina useita ohjaustöitä, joihin kuului esimerkiksi lännenelokuvia, trillereitä ja poliisielokuvia. Eastwood näytteli itse pääosaa ohjaamissaan elokuvissa. Kokeiltuaan monipuolisia rooleja Eastwood palasi vuonna 1983 Harry Callahanin rooliin Likaisen Harryn kolmannessa jatko-osassa. Eastwoodin ohjaama lännenelokuva Kalpea ratsastaja (1985) oli yksi 1980-luvun harvoista menestyksekkäistä lännenelokuvista.[6]
Eastwood on klassisen jazzin ystävä. Hän tuotti ja ohjasi Thelonious Monkista kertovan dokumentin Straight, No chaser (1988) ja ohjasi Charlie Parkerista kertovan elokuvan Bird (1988).[6] Eastwood on myös tehnyt musiikkia joihinkin elokuviinsa ja James C. Strousen elokuvaan Grace Is Gone. Elokuvan Lällärit lakoon ääniraidalla laulavat Eastwood ja Ray Charles yhdessä. lähde?
Armoton (1992) oli Eastwoodin viimeinen pyssysankarielokuva. Sen jälkeen hän keskittyi ohjaajana ja näyttelijänä ihmissuhteisiin ja arjen sankaruuden kuvaukseen.[7]
Eastwood voitti Armottomasta ensimmäisen parhaan ohjaajan Oscar-palkintonsa.[1][6] Jännitysdraamasta Menneisyyden ote (2003) Eastwoodille myönnettiin Oscar-ehdokkuus, ja nyrkkeilydraama Million Dollar Baby (2004) toi Eastwoodille hänen toisen Oscar-palkintonsa parhaasta ohjauksesta.[6]
Eastwoodin vuoden 2014 ohjaustyö American Sniper sai Oscar-ehdokkuuden muun muassa parhaasta elokuvasta.[6] Vuonna 2016 julkaistiin Eastwoodin ohjaus Sully – uroteko Hudson-joella, joka kertoo US Airwaysin lennosta 1549.
Eastwood ohjaa vuonna 2023 elokuvan Juror No. 2, jonka on tarkoitus olla hänen 70 vuotta kestäneen uransa viimeinen ohjaustyö.[8]
Pormestarina
Eastwood oli kalifornialaisen Carmelin kaupungin pormestarina 1986–1988.[9]
Tunnustuksia
![Eastwoodin nimikirjoitus Hollywood Boulevardilla](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/8/8f/Hollywood_blvd_Clint_Eastwood.jpg/250px-Hollywood_blvd_Clint_Eastwood.jpg)
Elokuussa 2006 Clint Eastwood palkittiin työstään westernien parissa Golden Boot -tunnustuksella.[10] Huomionosoituksen arvoa nostaa, että hän sai siitä arvostetun Founder’s Award -version. Tämä on myönnetty vain kahdeksan kertaa, ohjaajista sen oli tätä ennen saanut vain John Ford.
Eastwoodille myönnettiin Yhdysvaltain elokuvainstituutin elämäntyöpalkinto vuonna 1996.
Ranskalaiset ovat palkinneet Eastwoodin maan korkea-arvoisimmalla mitalilla kunnialegioonan kunniamerkillä. Kunniamerkin Eastwoodille luovutti Ranskan presidentti Jacques Chirac 15. helmikuuta vuonna 2007.[11] Eastwood sai toisen merkittävän kunniamerkin kun Ranskan presidentti Nicolas Sarkozy myönsi hänelle Kunnialegioonan komentajamerkin 13. marraskuuta 2009.[12]
- Palkinnot ja ehdokkuudet
Ehdokkaana:
- Parhaan miespääosan Oscar: Armoton ja Million Dollar Baby
- Parhaan ohjauksen Oscar: Menneisyyden ote ja Kirjeitä Iwo Jimalta
Yksityiselämä
Eastwood on ollut naimisissa kahdesti. Eastwoodilla on kahdeksan lasta, mukaan lukien Scott Eastwood. Eastwoodilla oli avioliittojen välissä pitkä suhde Sondra Locken kanssa. lähde?
Eastwood on pitkäaikainen eläinoikeusaktivisti, muttei vegaani toisin kuin on väitetty. [13]
Valikoitu filmografia
- Pääartikkeli: Clint Eastwoodin filmografia
- Kourallinen dollareita (1964)
- Vain muutaman dollarin tähden (1965)
- Hyvät, pahat ja rumat (1966)
- Yön painajainen (1971)
- Likainen Harry (1971)
- Magnum .44 (1973)
- Murskaaja (1976)
- Pako Alcatrazista (1979)
- Ratkaiseva isku (1983)
- Likainen Harry ja murhapooli (1988)
- Armoton (1992)
- Tulilinjalla (1993)
- Menneisyyden ote (2003)
- Million Dollar Baby (2004)
- Kirjeitä Iwo Jimalta (2006)
- Gran Torino (2008)
- American Sniper (2014)
- Sully – uroteko Hudson-joella (2016)
- The Mule (2018)
Lähteet
- ↑ a b c d Pendergast, Tom & Pendergast, Sara (toim.): International Dictionary of Films and Filmmakers, Vol. 2: Directors, 4th edition, s. 291. St. James Press, 2000. Teoksen verkkoversio (PDF) (viitattu 29.5.2015). (englanniksi) (Arkistoitu – Internet Archive)
- ↑ Tainola, Rita: Clintin kiireet. Ilta-Sanomat Plus, 30.4.2010, s. 15. Helsinki: Sanoma Media Finland Oy.
- ↑ Eastwood at 80 The Independent. 30.5.2010. Lontoo: Independent Digital News & Media Ltd. Viitattu 24.2.2019. (englanniksi)
- ↑ Clinton (Clint) Eastwood New Netherland Institute. Viitattu 24.2.2019. (englanniksi)
- ↑ Are You Related to Clint Eastwood? Geneanet. Arkistoitu 24.2.2019. Viitattu 24.2.2019. (englanniksi)
- ↑ a b c d e f g h i Barson, Michael: Clint Eastwood Encyclopædia Britannica. Viitattu 18.5.2016. (englanniksi)
- ↑ Toivanen, Tero: Taistelu kotirintamalla. Metro live, 3.4.2009, s. 10.
- ↑ Clint Eastwood, 92, ohjaa viimeisen elokuvansa www.iltalehti.fi. Viitattu 17.4.2023.
- ↑ On This Day 1986: Eastwood Voted Mayor by Landslide BBC News. Lontoo: British Broadcasting Corporation. Viitattu 4.5.2009. (englanniksi)
- ↑ Clint Eastwood Honored with Golden Boot Award Fox News. New York: Fox Corporation. Viitattu 5.7.2011. (englanniksi)
- ↑ Eastwoodille Ranskan korkein kunniamerkki Iltalehti. 18.2.2007. Helsinki: Alma Media Suomi Oy. Viitattu 18.2.2007.
- ↑ Ranska myönsi Clint Eastwoodille korkean kunniamerkin Helsingin Sanomat. 14.11.2009. Helsinki: Sanoma Media Finland Oy. Arkistoitu 17.11.2009. Viitattu 19.12.2009.
- ↑ Clint Eastwood Says He Is Not a Vegan. So There, Punk Ecorazzi. 19.12.2008. Arkistoitu 5.4.2011. Viitattu 4.5.2011. (englanniksi)
Kirjallisuutta
- Clint Eastwood -teemanumero, Filmihullu 1/2004.
- Eliot, Marc: Clint Eastwood - Viimeinen cowboy. (American Rebel: The Life of Clint Eastwood). Suomentanut Hyrkäs, Seppo. WSOY, 2010. ISBN 978-951-0-35977-8.
- Schickel, Richard: Clint Eastwood - elämä ja elokuvat. Art House, 1996. ISBN 951-884-373-2. (englanniksi)
- Schickel, Richard: Clint Eastwood: A Retrospective. Lontoo: Palazzo Editions Ltd, 2017. ISBN 978-1-78675-038-9. (englanniksi)
Aiheesta muualla
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Clint Eastwood Wikimedia Commonsissa
|
|