Etelänpukinparta
Etelänpukinparta | |
---|---|
![]() | |
Tieteellinen luokittelu | |
Kladi: | Putkilokasvit |
Kladi: | Siemenkasvit |
Kladi: | Koppisiemeniset |
Kladi: | Aitokaksisirkkaiset |
Kladi: | asteridit |
Lahko: | Asterales |
Heimo: | Asterikasvit Asteraceae |
Suku: | Pukinparrat Tragopogon |
Laji: | dubius |
Kaksiosainen nimi | |
Tragopogon dubius | |
Katso myös | |
| |
Infobox OKNimi-testi OK |
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/8/80/Tragopogon_dubius_kz02.jpg/240px-Tragopogon_dubius_kz02.jpg)
Etelänpukinparta (Tragopogon dubius) on kaksivuotinen pukinpartoihin kuuluva asterikasvilaji.
Etelänpukinparta kasvaa 20–50 senttimetriä korkeaksi. Se muistuttaa paljon piennarpukinpartaa, johon verrattuna kasvin varsi paksunee selvästi yläosastaan. Etelänpukinparran lehdet ovat pitkät, kapeat, jäykähköt ja teräväkärkiset. Kukinnot ovat varsissa yksittäin kasvavia sitruunankeltaisia mykeröjä. Laitakukat ovat kielimäisiä, kehtosuomujen kärjet ovat niitä pidempiä. Hedelmänä on 2–4 senttimetriä pitkä piikkinen ja lenninhaivenellinen pähkylä.[2]
Etelänpukinparta esiintyy alkuperäisenä suuressa osassa Eurooppaa, mutta ei Britteinsaarilla, Baltiassa tai Pohjoismaissa. Pohjoismaissa se on kuitenkin harvinainen tulokaslaji.[1][2] Suomessa etelänpukinparta on tunnettu 2010-luvulta alkaen, se kasvaa Uudellamaalla Hangossa vakiintuneeksi arvioituna uustulokkaana.[3]
Lähteet
- ↑ a b Greuter, W. & Raab-Straube, E. von (ed.): Compositae. Euro+Med Plantbase – the information resource for Euro-Mediterranean plant diversity. Tragopogon dubius (englanniksi) Viitattu 11.1.2021.
- ↑ a b Mossberg, B. & Stenberg, L.: Suuri Pohjolan kasvio, s. 653. Suomentanut Vuokko, S. & Väre, H.. Helsinki: Tammi, 2005. ISBN 951-31-2924-1.
- ↑ Suomen Lajitietokeskus: Etelänpukinparta – Tragopogon dubius Viitattu 11.1.2021.
Aiheesta muualla
- Kasviatlas 2020: Etelänpukinparran (Tragopogon dubius) levinneisyys Suomessa.
|