Eugen von Böhm-Bawerk
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/b/b3/1Bawerk.png/250px-1Bawerk.png)
Eugen von Böhm-Bawerk (koko nimi Eugen, Ritter von Böhm von Bawerk[a] 12. helmikuuta 1851 Brünn, Määri[b], Itävallan keisarikunta – 27. elokuuta 1914 Kramsach, Tiroli, Itävalta-Unkari[1]) oli itävaltalainen taloustieteilijä ja valtiomies. Böhm-Bawerk oli eräs keskeisistä itävaltalaisen taloustieteen edustajista yhdessä Carl Mengerin ja Friedrich von Wieserin kanssa. Mengerin työhön perustuen Böhm-Bawerk kehitti teorian koron määräytymiselle ja pääoman kiertoajalle markkinan saavuttaessa tasapainon.[1]
Böhm-Bawerk opiskeli Wienin yliopistossa ja useissa saksalaisissa yliopistoissa. Hänen ensimmäinen professuurinsa oli Innsbruckin yliopistossa, jota virkaa hän hoiti 1884–1889. Wienin yliopistossa hän toimi professorina vuodesta 1904. Akateemisen uransa lisäksi hän toimi Itävallan valtiovarainministeriössä useissa viroissa vuosina 1872–1875 ja uudelleen 1890–1904. Hän oli useaan otteeseen tänä aikana Itävallan valtiovarainministeri[2]. Ministeriössä hän osallistui vuoden 1892 rahauudistuksen valmisteluun ja kultakannan käyttöönottoon.[1]
Böhm-Bawerkin teorioilla pääomasta ja koron määräytymisestä oli vaikutus myöhempiin ekonomisteihin kuten Knut Wickselliin ja Irving Fisheriin ja ne ovat edelleen nykyisen talousteorian näitä koskevien käsitysten perusta.[1]
Hänen tunnetuimpia teoksiaan on kolmiosainen Capital and Interest, jonka hän kirjoitti 1880-luvulla.[2]
Böhm-Bawerk oli ensimmäinen ekonomisti joka kritisoi Karl Marxin näkemystä, jonka mukaan työläisiä riistetään taloudessa. Toisin kuin Marxin lisäarvoteoria, Böhm-Bawerk näki tuotannon epäsuorana prosessina, jolla on tietty aikarakenne ja jossa investoitiin maahan ja työvoimaan. Useimmat ekonomistit nykyään asettuvat Böhm-Bawerkin kannalle.[1] Hän kirjoitti useita kriittisiä teoksia marxilaisia teorioita vastaan, kuten Karl Marx and the Close of His System (1898).[2]
George Reisman luonnehtii Böhm-Bawerkia itävaltalaisen koulukunnan toiseksi tärkeimmäksi ekonomistiksi Ludwig von Misesin jälkeen (von Mises oli Böhm-Bawerkin oppilas).[3]
Bibliografia
- (1881) Rechte und Verhältnisse vom Standpunkt der volkswirtschaftlichen Güterlehre (in de). Innsbruck: Universitaets-Buchhandlung.
- (1884) Kapital und Kapitalzins. Innsbruck: Wagner'schen Universitäts-Buchhandlung.
- (1890) Capital and Interest, a critical history of economical theory (in en). London, New York: Macmillan and Co.
- (1890) The Ultimate Standard of Value (in en). Philadelphia: American Academy of Political and Social Science.
- (1896) Festgaben für Karl Knies zur fünfundsiebzigsten Wiederkehr seines Geburtstages in dankbarer Verehrung dargebracht von Eugen v. Böhm-Bawerk ... O.v. Boenigk ... J.B. Clark ... [u.a. [microform]] (in de). Berlin: O. Haering.
- (1898) Karl Marx and the Close of His System: A Criticism (in en). London: T. Fisher Unwin.
- (1900) Einige strittige Fragen der Capitalstheorie: Drei Abhandlungen (in de). Wien: W. Braumüller.
- (1903) Recent Literature on Interest (in en). New York: MacMillan.
- (2010) Control or Economic Law (in en). Ludwig von Mises Institute. ISBN 9781933550718.
- (1921) Positive Theorie des Kapitales. 1. (Buch I-IV) (in de). Jena: G. Fischer.
- (1923) The Positive Theory of Capital (in en). New York: G.E. Stechert.
Huomautukset
Lähteet
- ↑ a b c d e Eugen von Böhm-Bawerk – Austrian economist and statesman Encyclopædia Britannica Online. Viitattu 5.1.2021. (englanniksi)
- ↑ a b c Garrison, Roger W.: Biography of Eugen von Böhm-Bawerk (1851-1914) mises.org. 8.1.2007. Viitattu 5.1.2021. (englanniksi)
- ↑ Reisman, George: Eugen von Böhm-Bawerk's "Value, Cost, and Marginal Utility": Notes on the Translation. Quarterly Journal of Austrian Economics, syksy 2002, 5. vsk, nro 3, s. 25-35. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 5.1.2021. (englanniksi)
Aiheesta muualla
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Eugen von Böhm-Bawerk Wikimedia Commonsissa
|