Gustaf Johan Järnefelt
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/a/aa/Gustaf_J%C3%A4rnefelt.jpg/250px-Gustaf_J%C3%A4rnefelt.jpg)
Gustaf Johan Järnefelt (25. toukokuuta 1823 Tohmajärvi – 5. toukokuuta 1883 Helsinki)[1] oli suomalainen juristi ja valtiopäivämies.
Järnefeltin vanhemmat olivat kruununvouti Gustaf Adolf Järnefelt ja Aurora Fredrika Molander ja puoliso vuodesta 1866 Amalia Kristina Seitz (k. 1908), Nils Ludvig Arppen leski. Järnefelt tuli ylioppilaaksi 1841 ja suoritti tuomarintutkinnon 1850. Varatuomarin arvon hän sai 1853. Järnefelt oli Viipurin hovioikeuden ylimääräinen kanslisti vuodesta 1852, kanslisti vuodesta 1858, aktuaari vuodesta 1859, ylimääräinen viskaali vuodesta 1861 ja notaari vuodesta 1862. Ilomantsin tuomiokunnan tuomari hänestä tuli 1865. Järnefelt omisti Everilän tilan Tohmajärvellä. Hän oli aatelissäädyssä sukunsa edustaja valtiopäivillä 1867, 1877–1878 ja 1882.[1]
Oikeusneuvos, valtiopäivämies Tauno Järnefelt oli Gustaf Johan Järnefeltin poika.[1]
Lähteet
- ↑ a b c Yrjö Kotivuori, Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852: Gustaf Johan Järnefelt. Verkkojulkaisu 2005. Viitattu 7.12.2020.