Hampshire Downs
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/6/60/Downland_in_southern_England.svg/250px-Downland_in_southern_England.svg.png)
Hampshire Downs on mäkinen alue Etelä-Englannin sisämaassa, suurimmaksi osaksi Hampshiren kreivikunnassa mutta pieniltä osin myös Wiltshiren ja Berkshiren kreivikunnissa.[1][2] Se on syntynyt liitukaudella osana leveää liitukiviharjannetta, joka ulottuu Etelä-Englannin poikki Dorsetin kreivikunnasta lännessä East Sussexin kreivikuntaan idässä. Maasto on korkeimmillaan luoteessa, jossa se vaihtuu lähes huomaamatta Berkshire ja Marlborough Downsiksi. Korkein huippu on Walbury Hill (297 m), joka sijaitsee Berkshiren puolella lähellä Inkpenin kylää. Sieltä maasto viettää loivasti kohti etelää, jossa sen korkeus on enää 100–150 metriä merenpinnan yläpuolella.[2]
Hampshire Downsin pohjoisrinteet laskeutuvat jyrkkinä kohti Thamesin jokilaaksoa Inkpenin ja Kingscleren kylien välillä. Itäisimpiä kukkuloita peittää tiheä pyökkimetsä, ja ne tunnetaan nimellä East Hampshire Hangers. Ne muodostavat alueelle selvän itärajan, jonka takana levittäytyy Wealdiin kuuluva Greensand Ridge.[2] Kaakossa Hampshire Downs vaihtuu South Downsin harjanteeksi, joka jatkuu rannikon myötäisenä Sussexin poikki ja päättyy Englannin kanaalia reunustaviin rantakallioihin.[2][3] Etelässä maasto viettää loivasti kohti Etelä-Hampshiren alankoa ja Etelä-Englannin rannikkotasankoa, ja lännessä se sulautuu vähitellen Salisbury Plainin ja West Wiltshire Downsin liitukivialueisiin.[2]
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/40/The_South_Western_Slopes_of_Walbury_Hill_-_geograph.org.uk_-_62332.jpg/250px-The_South_Western_Slopes_of_Walbury_Hill_-_geograph.org.uk_-_62332.jpg)
Hampshire Downs toimii tärkeänä pohjavesivarantona, jonka vedet päätyvät kolmelle eri vesistöalueelle. Loddon, Lyde, Wey ja Whitewater virtaavat sen alueelta kohti pohjoista tai itää ja yhtyvät lopulta Thamesiin; Rother saa alkunsa Hangersin juurelta ja yhtyy idässä Arunjokeen; Test ja Itchen virtaavat alueen halki pitkissä kapeissa laaksoissa ja laskevat vetensä Southampton Wateriin keskellä Hampshiren allasta.[2]
Test ja Itchen ovat Hampshire Downsin merkittävimmät joet sekä luonnon että väestön näkökulmasta. Ne tarjoavat elinympäristön monille vesistö- ja kosteikkolajeille, ja Southamptonin ja Portsmouthin kaupungit saavat niistä talousvetensä. Ne ovat myös kansainvälisesti tunnettuja perhokalastuskohteita.[2]
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/5/5f/Oil-seed_rape%2C_Woodmancott_-_geograph.org.uk_-_807868.jpg/250px-Oil-seed_rape%2C_Woodmancott_-_geograph.org.uk_-_807868.jpg)
Hampshire Downsin alueella on paljon maataloutta, lähinnä viljan- ja rehunviljelyä ja sikojen ja nautojen kasvatusta. Alue tunnetaan myös Hampshire Down -lammasrodusta. Suurimpia asutuskeskuksia ovat Basingstoke, Andover ja Winchester. Alueen läpi kulkee useita tärkeitä liikenneväyliä Lontoosta Hampshireen ja Lounais-Englantiin, kuten M3-, A31- ja A303-tiet sekä päärata Waterloon rautatieasemalta Salisburyyn, Southamptoniin, Bournemouthiin, Pooleen ja Weymouthiin. Aluetta halkoo myös etelä-pohjoissuuntainen A34-tie, joka yhdistää Southamptonin sataman Midlandsiin.[2]
Hampshire Downsin maisemat ovat innoittanut monia englantilaisia taiteilijoita ja kirjailijoita, muun muassa Izaak Waltonia, Gilbert Whitea, Jane Austenia ja Richard Adamsia.[2]
Lähteet
- ↑ National Character Area 130: Hampshire Downs - Context Map Natural England. Viitattu 24.6.2024. (englanniksi)
- ↑ a b c d e f g h i National Character Area 130: Hampshire Downs - Description Natural England. Viitattu 24.6.2024. (englanniksi)
- ↑ National Character Area 125: South Downs - Description Natural England. Viitattu 24.6.2024. (englanniksi)