Jouhikko
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/b/bd/Jouhikko.jpg/250px-Jouhikko.jpg)
Jouhikko (myös jouhikannel, jouhikas tai jouhkannel) on polvien välissä soitettava lyyrasoitin jota soitetaan jousella. Se kuuluu perinteisiin suomalaisen kansanmusiikin soittimiin.[1] Jouhikon lähimmät sukulaiset ovat Virossa hiiukannel tai rootsikannel ja Ruotsissa tal(l)harpa tai stråkharpa[2]. Jouhikon tunnetuin länsieurooppalainen sukulaissoitin on walesilainen crwth. Shetlannissa jouhikon kaltainen jousisoitin on nimeltään gue ja Saksassa rotte[1].
Jouhikko kehittyi kun lyyraa alettiin soittamaan jousella, luultavasti Britteinsaarilla, josta se kulkeutui Shetlanninsaarten ja Norjan kautta Ruotsiin päätyen Viroon ja Suomeen.[1]
Jouhikossa on ollut perinteisesti kahdesta neljään kieltä, joista yhdellä tai kahdella soitetaan melodiaa, muut kielet ovat bordunakieliä.[3] Yleisimmän G-vireisen jouhikon viritys on a1-d1-g1. [4] Jouhikon kielet valmistetaan hevosen jouhista.
1900-luvun alkuun asti jouhikko oli erityisesti tanssien säestyssoitin Itä-Suomessa ja Karjalassa.[5] Suomalaisista etnomusikologeista jouhikkoa ovat tarkastelleet väitöskirjoissaan Otto Andersson vuonna 1923 ja Rauno Nieminen 2008.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/b/b3/Jouhikko_Death_Hawksien_esityksess%C3%A4_Flow_Festivaaleilla_10.08.2014.jpg/250px-Jouhikko_Death_Hawksien_esityksess%C3%A4_Flow_Festivaaleilla_10.08.2014.jpg)
Yksi tunnetuimmista jouhikkomuusikoista on Pekko Käppi.
Lähteet
- ↑ a b c jouhikon historia web.uniarts.fi. Viitattu 26.4.2021.
- ↑ jouhikko virossa web.uniarts.fi. Viitattu 26.4.2021.
- ↑ jouhikko web.uniarts.fi. Viitattu 26.4.2021.
- ↑ Krohn, Ilmari: Suomen Kansan Sävelmiä. Kantele- ja jouhikkosävelmiä, s. 38. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 1928.
- ↑ Vilppu Vuori, 23, rakentaa niin jouhikon, turpapäristimen kuin huippuharvinaisen Ähtävän harpunkin – perinnesoittimet kiinnostavat ulkomailla Yle Uutiset. Viitattu 2.3.2020.
- ↑ Valokuvaaja Maijala Jaana HKM: Flow Festival www.finna.fi. Viitattu 14.2.2020.
Kirjallisuutta
- Andersson, Otto: Stråkharpan: En studie i nordisk instrumenthistoria, 1923.
- Nieminen, Rauno: Jouhikko The Bowed Lyre, 2007.
- Nieminen, Rauno: Soitinten tutkiminen rakentamalla, esimerkkinä jouhikko, 2008.
- Krohn, Ilmari: Suomen Kansan Sävelmiä. Kantele- ja jouhikkosävelmiä, V jakso. 1928. Perustuu Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran julkaisemaan kokoelmaan Suomen Kansan Sävelmiä (Eerola, Tuomas & Toiviainen, Petri). Suomalaisten kansansävelmien elektroninen tietovaranto. http://www.jyu.fi/musica/sks/
Levytyksiä
- Hiien Hivuksista — Jouhikko Music from Finland. CD-levy, Kansanmusiikki-instituutti KICD 82, 2003.
Aiheesta muualla
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/4a/Commons-logo.svg/30px-Commons-logo.svg.png)
- Sibelius-Akatemian jouhikkosivut.
- Video jouhikonsoitosta Kansanmusiikin ja -tanssin edistämiskeskuksen sivustolla.