Juurikäävät
Juurikäävät | |
---|---|
![]() Heterobasidion annosum | |
Tieteellinen luokittelu | |
Domeeni: | Aitotumalliset Eucarya |
Kunta: | Sienet Fungi |
Kaari: | Kantasienet Basidiomycota |
Alakaari: | Avokantaiset Agaricomycotina |
Luokka: | Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes |
Lahko: | Russulales |
Heimo: | Bondarzewiaceae |
Suku: | Juurikäävät Heterobasidion Bref.[1] |
Katso myös | |
| |
Infobox OKNimi-testi OK |
Juurikäävät (Heterobasidion) on kääpäsuku johon kuuluu Suomessa kaksi lajia: männynjuurikääpä (Heterobasidion annosum) männyllä ja kuusenjuurikääpä (Heterobasidion parviporum) kuusella. Euroopan alueelta sukuun kuuluvia lajeja tunnetaan kolme[2]. Ne ovat puukudosta tuhoavia sieniä, jotka leviävät puun juurien kautta runkoon. Juurikääpä saattaa lopulta tappaa puun, mutta kuusessa, lehtikuusessa ja männyssä se pääasiallisesti aiheuttaa juuri- ja tyvilahoa. Pahasti saastuneella alueella myös katajat voivat huonosti ja kuolevat. Juurikääpää kutsutaan myös nimellä maannousemasieni.
Juurikääpää ei esiinny maaperässä itsenäisesti, vaan se leviää puusta puuhun fyysisessä kosketuksessa olevien juurien kautta. Maan laatu vaikuttaa kuitenkin voimakkaasti sienen kykyyn siirtyä juuresta toiseen. Monivuotisista itiöemistä kesäaikana (keskilämpötilan ollessa yli +5 °C) vapautuvat, ilmassa leijuvat sieni-itiöt voivat saastuttaa kaikkien yleisesti kasvatettujen havupuulajien kantojen vastasahatut pinnat. Tämän jälkeen kannon puukudoksiin voi muodostua nopeasti pesäkkeitä, jotka leviävät naapuripuiden juuriin ja muodostavat uuden infektiopesäkkeen.
Tuhot
Kuusenjuurikääpä aiheuttaa kuuselle tyvilahoa rungon sisällä. Männynjuurikääpä saa aikaan männylle juuria tuhoavaa niin sanottua tyvitervastautia. Monivuotiset käävät sijaitsevat kuolleiden puiden juurenniskassa, kuusella myös juurissa.
Juurikäävät lahottavat kuusen 6-10 ja männyn 0,5-2 metrin korkeuteen. Maannousema on sydänpuulahottaja, joka lahottaa tyven ontoksi.[3]
Maannouseman saastuttama puu ei kelpaa teollisuudelle ja aiheuttaa hakkuutappioita hakattavassa leimikossa. Puun lahonnut osa joudutaan katkaisemaan ja jättämään metsään tai käyttämään energiapuuna.
Levinneisyys ja torjunta
Juurikääpiä tavataan eteläisessä Suomessa. Pahiten saastunut alue lienee rannikko ja saaristo Uudeltamaalta Satakuntaan. Juurikääpien leviämistä voidaan torjua biologisella tai kemiallisella kantokäsittelyllä.[4][5] Myös kantojen nosto auttaa torjunnassa. Nykyisin puuta hakataan ja korjataan läpi vuoden, jolloin raskaiden metsätyökoneiden aiheuttamat maaperän painumiset ja sitä kautta juuristojen rikkoutumiset sekä puun kuoreen tulleet pintahaavat ovat otollisia sieni-infektioille. Talviaikaiseen puunkorjuuseen palaaminen vähentäisi yleensäkin sienituhoja.
Nykyaikaisilla hakkuukoneilla voidaan käsitellä kannot juurikääpiä vastaan biologisesti esimerkiksi istuttamalla sahapinnalle harmaaorvakkaa[6].
Lähteet
- ↑ Taksonomian lähde: Index Fungorum Luettu 12.11.2008
- ↑ Niemelä, Tuomo: Suomen käävät, s. 184. Helsinki: Norrlinia, 2016. ISBN 978-951-51-2434-0.
- ↑ ”Maannousema”, Otavan Iso Tietosanakirja 5, s. 1122. Helsinki: Otava, 1963.
- ↑ Kantosuoja personal.inet.fi. Arkistoitu 8.11.2007. Viitattu 17.11.2007.
- ↑ Rotstop rotstop.fi. Viitattu 17.11.2007.
- ↑ Seppo Huhtinen: ”Ongelmalliset sienet”, Sienten biologia, s. 364. Gaudeamus, 2013. ISBN 978-952-495-297-2.
Aiheesta muualla
- Laji.fi: Juurikäävät (Heterobasidion)
- Metsä vastaa - metsätuhoihin varautuminen - juurikääpä
- Metsälehti - Juurikäävän torjunta (Arkistoitu – Internet Archive)
- Metsäteho: Juurikäävän torjunta kantokäsittelyllä (Arkistoitu – Internet Archive) (pdf)
- Juurikääpä (saksaksi) (Arkistoitu – Internet Archive)
- Luonnonvarakeskus (Luke): Metinfo – Metsien terveys, juurikääpä (Arkistoitu – Internet Archive)
- Metinfo - juurikääpä ja sen torjunta (Arkistoitu – Internet Archive)
- Helsingin yliopisto - juurikäävän perimä on sekvensoitu
- Insight into trade-off between wood decay and parasitism from the genome of a fungal forest pathogen
|