Kaupankäynnin historia
Kaupankäynnin historia ulottuu ajassa kivikaudelle saakka.
Kivikausi
Mesopotamian varhaisimpia kulttuureja oli Ubaidin kulttuuri, jonka vaikutuspiiri oli laajempi kuin aikaisempien kulttuurien. Tämän myötä Ubaidin kulttuurin aikoihin kaupankäynti lisääntyi.[1] Yleensä Mesopotamian alueella kaupankäynnin kehitys seurasi maanviljelyn ja karjatalouden kehitystä.[2] Pohjoisempana olivat kampakeraamisen- ja nuorakeraamisen kulttuurin vaikutusalueet. Noina aikoina saviastioita kaupattiin Itämeren ympäristössä useaan suuntaan ja niiden mukana mahdollisesti myytiin maataloustuotteita.[3]
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/8/8f/Phoenician_trade_routes_%28eng%29.svg/250px-Phoenician_trade_routes_%28eng%29.svg.png)
Pronssikausi
Kreikassa Kykladien saarilla noin 2200-1700 ekr. eli sivilisaatio, Kykladinen kulttuuri, jonka kapankäynnin alue ulottui koko itäiselle Välimerelle. 1300-1200 Kreetan saarella vallitsi Mykeneläinen kulttuuri. Mykeneläisillä oli esikoloniaalisia kauppapaikkoja Välimeren länsiosissa.[4]
Foinikialaiset, jotka asuivat nykyisen Libanonin alueella noin 3000-500 ekr., loivat kauppaverkostoja Välimeren rannoille sekä Eurooppaan että Afrikkaan.[5]
Assyrialaiset alkoivat vuoden 2000 eaa. vaiheilla harjoittaa laajaa kaupankäyntiä ja perustivat kaukaisia kauppasiirtokuntia Vähään-Aasiaan. Siirtokunnissa olivat voimassa samat kaupankäyntiä koskevat lait kuin emämaassa Assyriassa.[6]
Intiassa 2400-2000 ekr. vaikuttaneella Harappan kulttuurilla oli jonkinlaisia kauppasuhteita Intiasta Mesopotamiaan ulottuvalla alueella. Koillis-Thaimaassa on löydetty merkkejä kaupankäynnistä, jolloin pronssiesineitä, kivikirveitä, piikiveä, kvartsia, merieläinten kuoria ja koriste-esineitä vaihdettiin rautaan, puolijalokiviin ja koriste-esineisiin.[7]
Rautakausi
Monet kreikkalaiset kaupunkivaltiot, kuten Ateena, Theeba, Sparta, Korintti ja Smyrna perustivat siirtokuntia ja kauppapaikkoja ympäri Välimerta 900-725 ekr. Kauppapaikoista käytiin tuolloin rauhanomaista kilpailua foinikialaisten ja etruskien kanssa. Kreikkaan tuotiin viljaa etruskeilta.[8]
Antiikin aika
Kreikassa Delosin kaupungissa, missä oli ollut muinoin uskonnollisia palvontapaikkoja, sijaitsi satama, josta tuli Rooman aikana vapaasatama ja kauppapaikka 168 ekr. jälkeen.[9] Rooman valtakunnan aikana Ostian kaupungissa Tiberjoen suulla oli kauppasatama. Rooman aikana muun muassa Pompeijissa, ennen kaupungin tuhoa maanjäristysten ja tulivuoren purkausten myötä, kaupankäynti oli pääasiallinen elinkeino.[10]
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/8/8c/Principal_European_Trade_Routes_of_the_14th_Centy%2C_H._G._Wells%27_Outline_of_History%2C_page_392.jpg/250px-Principal_European_Trade_Routes_of_the_14th_Centy%2C_H._G._Wells%27_Outline_of_History%2C_page_392.jpg)
Keskiaika
Kaupankäynnin kehityksen kannalta suuressa merkityksessä oli Silkkitie, joka ulottui Kiinasta antiikin Rooman valtakuntaan. Silkkitien kauppareitit olivat käytössä vielä keskiajalla.[11]
Sydänkeskiajalla, 1150-luvulla Saksassa syntyi kauppiaiden muodostama Hansaliitto, joka hallitsi aikoinaan koko Itä-meren kaupankäyntiä. Varhaisimpia kaupunkeja, joissa Hansaliitto toimi, olivat Hampuri ja Lyypekki.[12]
Viikingeillä oli kauppareittejä, joista toinen ulottui Skandinaviasta Dneprin kautta Mustallemerelle ja Välimerelle Bysanttiin saakka ja toinen Volgan kautta Kaspianmerelle.[13]
Uusi aika
Kaupankäynti on monesti tapahtunut merireittejä pitkin. Suurten löytöretkien myötä 1400- ja 1500-luvuilla laajensivat ihmisten maailmankuvaa. Niiden myötä myös merten kauppareitit laajenivat.[14] Itse asiassa kaupankäynnillä merenkulun suhteen oli eräänlainen virstanpylväs 1600-luvun puolivälissä. Tänä aikana maailman merikauppareitit saivat suunnilleen nykyisen muotonsa. Tuolloin meriä hallitsivat espanjalaiset, portugalilaiset ja hollantilaiset. Muut kansat ryhtyivät haastamaan heitä.[15]
Merkantilismin aikana 1600-luvulla Ruotsissa kaupungit jaettiin maakaupunkeihin ja tapulikaupunkeihin. Vain tapulikaupungeilla oli oikeus käydä ulkomaankauppaa.[16]
1700-luvulla Britanniasta alkanut teollinen vallankumous muutti suuresti ihmisten arkea ja myös kaupankäyntiä. Merkittävä muutos kaupankäynnissä oli massatuotannon myötä se, että tavaroiden hinnat laskivat.[17]
Suomessa puuteollisuuden lisääntymisen myötä 1800-luvun lopulla puutavarasta tuli merkittävin vientitavara ja Saimaan kanavasta tuli merkittävä reitti puutavaran viennissä Pietariin. Suomen tärkeimmät kauppakumppanit 1800-luvulta 1950-luvulle olivat Venäjä ja Englanti.[18]
Lähteet
- ↑ Sheena Coupe, Annette Carter, Sue Burk, Mick Bagnato: ”Sumerin varhainen asutus”, Ihmisen suku, Kivikauden ihmiset, s. 35. WSOY, 1994. ISBN 951-08780-1.
- ↑ Joshua J. Mark: Mesopotamia World History Encyclopedia. 14.3.2018. Viitattu 3.6.2022 (englanniksi).
- ↑ Taitavat naiset toivat kivikauden Suomeen uuden kulttuurin Arkeologia. Yle. Viitattu 3.6.2022. [vanhentunut linkki]
- ↑ Furio Marando: ”Egeanmeren kansat, Kreetalaiset ja Mykeneläiset”, Historialliset kulttuurit, Kreikka, s. 21, 26. Weilin+Göös, 2008. ISBN 978-951-0-32993-1.
- ↑ Opas foinikiailaisille voltamusicawards.com. 16.10.2020. Viitattu 3.6.2022.
- ↑ Grimberg, Carl: Kansojen historia. Osa 1. Egypti - Etu-Aasia, s. 400. WSOY, 1980. ISBN 951-0-09729-2.
- ↑ Stuart Laurence: ”Harappan kulttuuri, Kauppa ja vaihtokauppa pronssikaudella”, Ihmisen suku, Etruskeista Viikinkeihin. WSOY, 1994. ISBN 951-0-18781.
- ↑ Furio Durando: ”Arkaaisen ajan varhaisvaihe”, Historialliset kulttuurit, Kreikka, s. 26. Weilin+Göös, 2008. ISBN 978-951-0-32993-1.
- ↑ Furio Durando: ”Jumalien ja kauppiaiden Delos”, Historialliset kulttuurit, Kreikka, s. 216. Weilin+Göös, 2008. ISBN 978-951-0-32993-1.
- ↑ Anna-Maria Liberati, Fabio Bourbon: ”Ostia, Rooman vilkas satama, Tulivuoren tuhkasta noussut Pompeiji”, Historialliset kulttuurit, Rooma, s. 162, 175-176. Weilin+Göös, 2007. ISBN 978-951-0-32991-7.
- ↑ Roman empire Britannica. Viitattu 3.6.2022.
- ↑ Jussi Katajala: Kekiaika Katajala.net. 5.12.2010. Arkistoitu 18.4.2021. Viitattu 4.6.2022.
- ↑ Anja Lindqvist, Janne Kauppila: Viikinkien kauppareittejä. Historia, muinaiset kansat ja kulttuurit, 2021. Orange. ISSN 984013-2101.
- ↑ Löytöretket maanosittain tunturisusi.com. Viitattu 3.6.2022.
- ↑ Brian Lavery: ”Trade under sail”, Ship, s. 140. Dorling Kingsley, 2004. ISBN 1-4053-0589-4.
- ↑ Merkantilismi, tapulikaupungit, ruukit, suuret kuolonvuodet 1695-1697 Peda.net. Viitattu 3.6.2022. [vanhentunut linkki]
- ↑ 19 teollisen vallankumouksen suurimmat hyvät ja huonot puolet Freepress. 23.12.2021. Viitattu 3.6.2022.
- ↑ Suomen teollistuminen oli tuontitavaraa Kuoreveden koulu. Jämsän kaupunki. Arkistoitu 31.12.2021. Viitattu 4.6.2022.