Miika Wiikman
Miika Wiikman | |
---|---|
![]() Miika Wiikman Ilveksen maalilla vuonna 2011. | |
Henkilötiedot | |
Syntynyt | 17. lokakuuta 1984 (ikä 39) Mariestad, Ruotsi |
Kansalaisuus | ![]() ![]() |
Jääkiekkoilija | |
Pelipaikka | maalivahti |
Pituus | 183 cm |
Paino | 80 kg |
Seura | |
Seura | ![]() |
Pelaajaura | |
Pääsarjaura | 2003–2020 |
Aik. seurat | Hermes (Mestis) HPK (SML) Wolf Pack (AHL) Checkers (ECHL) Rampage (AHL) Lukko (SML) Ilves (SML) Kärpät (SML) SaiPa (SML) IK Kronan (II-div.) TuTo (Mestis) Jokerit (SML) Kiekko-Vantaa (Mestis) Banská Bystrica (SVK) Olimpija Ljubljana (EBEL/SLO) |
[ Muokkaa Wikidatassa ] ![]() | |
Infobox OK |
Miika Wiikman (s. 17. lokakuuta 1984 Mariestad, Ruotsi) on uransa vuonna 2020 lopettanut[1] suomalainen jääkiekkomaalivahti, joka edusti viimeksi kaudella 2018–2019 Elite Ice Hockey Leaguessa pelaavaa Coventry Blazea sekä kevätkaudella Ranskan Ligue Magnusin Anglet Hormadia. Kauden 2019–2020 Wiikman oli kokonaan pelaamatta.[2] Ruotsissa syntyneellä Wiikmanilla on myös Ruotsin kansalaisuus.[2]
Ura
Wiikman pelasi vuosina 1999–2003 Ruotsissa HV71:ssä.[2] Hän siirtyi Mestikseen Kokkolan Hermekseen kaudella 2003–2004 ja aloitti SM-liigassa kaudella 2004–2005 HPK:ssa.[2] Liigakaudella 2005–2006 Wiikman pelasi HPK:ssa 34 ottelua ja joukkue voitti Suomen mestaruuden.[2] Wiikman teki pudotuspeleissä nollapeliennätyksen pelatessaan kolme peräkkäistä nollapeliä. Häntä pidettiin yhtenä HPK:n mestaruuden takuumiehenä. Wiikman sai vuonna 2006 myös yleisöäännestyksen perustella myönnetyn Jari Kurri -palkinnon pudotuspelien parhaana pelaajana. Hän pelasi HPK:ssa myös kaudella 2006–2007, vaikka tekikin jo sopimuksen AHL-seura Hartford Wolf Packin kanssa.
Kausina 2007–2010 Wiikman pelasi Pohjois-Amerikassa Hartford Wolf Packissa ja ECHL-joukkueessa Charlotte Checkers.[2] Maaliskuussa 2010 Wiikman kaupattiin Phoenix Coyotesin farmiseura San Antonio Rampageen, josta vastineeksi New York Rangers sai puolustaja Anders Erikssonin. Kauden jälkeen Wiikman palasi pelaamaan Suomeen.
Kauden 2010–2011 Wiikman aloitti Lukossa, josta hän siirtyi joulukuussa 2010 Ilvekseen. Hän pelasi Ilveksessä kauden 2011–2012 ja aloitti joukkueessa myös kauden 2012–2013. Hän kuitenkin siirtyi vuokralle Kärppiin Johan Backlundin loukkaannuttua. Kärpissä Wiikman joutui taistelemaan ykkösvahdin paikasta Tomi Karhusen kanssa, pelasi seitsemän ottelua ja siirtyi takaisin Ilvekseen Backlundin toivuttua. Pian hän kuitenkin siirtyi lainalle SaiPaan seuran myytyä molemmat maalivahtinsa. Wiikman pelasi lopulta joukkueessa 13 ottelua.[2]
Kauden 2013–2014 aluksi Wiikman kävi pelaamassa yhden pelin II divisioonan IK Kronanin joukkueessa, kausi jatkui tämän jälkeen TuTon Mestis-joukkueessa jossa ehti pelaamaan kaksi ottelua ennen kuin palasi marraskuun alussa takaisin Lappeenrantaan. Kolmen SaiPassa pelatun ottelun jälkeen Wiikman siirtyi Jokerien organisaatioon jossa pääsi runkosarjassa pelaamaan kahdeksassa ottelussa. Kauden aikana Wiikman kävi myös yhden ottelun lainalla Mestiksen Kiekko-Vantaassa.[2]
Kaudeksi 2014–2015 Wiikman teki sopimuksen Slovakian liigaan HC Banska Bystrican joukkueeseen. Tammikuussa siirtoikkunan sulkeutuessa Wiikman siirtyi Slovakiasta slovenialaiseen Olimpija Ljubljanan joukkuueeseen pelaamaan EBEL-liigaa. EBEL-otteluiden lisäksi Wiikman pelasi joukkueen paidassa myös viidessä Slovenian liigan playoff-ottelussa.
Kauden 2015–2016 alusta Wiikman on pelannut Englannissa Elite Ice Hockey Leaguessa pelaavan Nottingham Panthersin joukkueessa.[2]
Lähteet
- ↑ Suomalaisen kiekkokiertolaisen pitkä matka päätökseen: Miika Wiikman, 35, lopettaa uransa: ”Kivut ovat vain liian kovat” www.iltalehti.fi. Viitattu 6.5.2020.
- ↑ a b c d e f g h i Miika Wiikman Elite Prospects. Everysport Media Group AB. (englanniksi)
Aiheesta muualla
- Miika Wiikman Elite Prospects. Everysport Media Group AB. (englanniksi)
- Wiikman Jatkoaika.comissa
Edeltäjä: Niklas Bäckström | Jari Kurri -palkinnon voittaja 2006 | Seuraaja: Janne Pesonen |