No wave
No wave | |
---|---|
Alkuperä | konkreettinen musiikki, punk, industrial |
Alkuperämaa | Yhdysvallat |
Kehittymisen ajankohta | 1978–1981 |
Tyypillisiä soittimia | efektipedaalit, nauhasilmukat |
Kehittyneitä tyylilajeja / suuntauksia | noise rock |
Infobox OK |
No wave oli kokeellisen musiikin genre, sekä taidesuuntaus, joka syntyi 1970-luvun lopulla New Yorkissa Yhdysvalloissa. No wave -termi oli sanaleikki, joka pilkkasi uuden aallon (engl. new wave) musiikkia. No wave oli vastareaktio kaupalliselle rock-musiikille.
No wave oli epäkaupallista kokeellista musiikkia, joka otti vaikutteita muun muassa punkista, konkreettisesta musiikista, dadasta, futurismista ja fluxuksesta.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/8/82/Lydia_Lunch_Retrovirus_W71_11.jpg/250px-Lydia_Lunch_Retrovirus_W71_11.jpg)
Vuonna 1978 julkaistua, englantilaisen Brian Enon tuottamaa kokoelmalevyä No New York pidetään tyylisuunnan keskeisenä merkkipaaluna. Kokoelma esitteli useita no wave -artisteja, kuten DNA, Lydia Lunch ja James Chance and the Contortions.[1]
Musiikkigenren lisäksi no wave -liikkeellä oli merkittävä vaikutus myös amerikkalaiseen indie-elokuvaan (no wave -elokuva), muotiin ja kuvataiteeseen. Tunnettuja no wave -liikkeeseen yhdistettyjä elokuvantekijöitä ovat esimerkiksi Amos Poe, Vincent Gallo, Jim Jarmusch, Vivienne Dick, Nick Zedd ja Richard Kern. No wave -elokuvat tehtiin usein pienellä tiimillä ja tuotantokalustolla. Elokuvien näyttelijöinä esiintyi tyypillisesti ensikertalaisia ja paikallisia muusikoita. No wave oli lyhytikäinen mutta vaikutusvaltainen liike taiteilijoiden keskuudessa.
Tunnettuja yhtyeitä
- 8-Eyed Spy
- Bush Tetras
- DNA
- Glenn Branca
- James Chance and the Contortions
- Mars
- Rhys Chatham
- Sonic Youth
- Suicide
- Swans
- Teenage Jesus & the Jerks (Lydia Lunch)
- Theoretical Girls
- Ut
- Von Lmo
Lähteet
- ↑ Masters, Marc: No Wave. New York City. Black Dog Publishing, 2008.
Aiheesta muualla
- New York No Wave Archive (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)