Pakubuwono VI
Pakubuwono VI | |
---|---|
![]() | |
Surakartan sulttaani | |
Valtakausi | syyskuu 1823 – kesäkuu 1830 |
Edeltäjä | Pakubuwono V |
Seuraaja | Pakubuwono VII |
Suurvisiiri | Sasradiningrat II |
Syntynyt | 1807 |
Kuollut | kesäkuu 1849 Ambon |
Puoliso | Ratu Anom |
Lapset | Pakubuwono IX Gusti Radèn Ayu Timur |
Isä | Pakubuwono V |
Pakubuwono VI (1807 – kesäkuu 1849[1]) oli Surakartan sulttaani syyskuusta 1823 kesäkuuhun 1830 asti. Hänet vangittiin Jaavan sodan jälkimainingeissa epäillyistä sympatioistaan Hollannin Itä-Intiaa vastaan taistellutta kapinajohtaja Diponegoroa kohtaan ja karkotettiin Ambonin saarelle, missä hän kuoli.
Elämäkerta
Pakubuwono VI:n vanhemmat olivat sulttaani Pakubuwono V ja tämän vähäisempi vaimo. Hänestä tuli sulttaani 16-vuotiaana hänen isänsä kuollessa yllättäen, mahdollisesti osittain suurvisiiri Sasradiningrat II:n ansiosta.[2]
Pakubuwono VI nautti kalastuksesta ja metsästyksestä ja pukeutui usein länsimaalaistyylisiin vaatteisiin. Hän myös luki paljon ja oppi tuntemaan Jaavan historiaa.[3]
Surakartan naapurisulttaanikunnan Yogyakartan prinssi Diponegoro aloitti kapinan alankomaalaisten valtaa vastaan heinäkuussa 1825, jolloin Pakubuwono VI oli 18-vuotias. Hän esitti ulkoisesti olevansa alankomaalaisten puolella, mutta tiettävästi osoitti sympatiaa Diponegoron liikkeelle ja mahdollisesti myös tuki sitä.[4]
Diponegoron kapina kukistui viiden vuoden jälkeen keväällä 1830 sen jälkeen kun tämä oli yrittänyt neuvotella alankomaalaisten kanssa ja joutunut näiden vangiksi. Hänet karkotettiin ensin Menadoon ja sitten Makassariin. Kapinan kukistuttua alankomaalaiset liittivät sekä Surakartan että Yogyakartan sulttaanikunnista niiden reuna-alueita Alankomaiden Itä-Intiaan, mitä vastaan Pakubuwono VI protestoi vetäytymällä esi-isiensä hautoihin ja seansseihin myyttisen ja maagisen puolisonsa Nyai Roro Kidulin kanssa. Hän oli todennäköisesti valmistelemassa omaa aseellista kapinaansa, kun hänet pidätettiin Jaavan etelärannikolla kesäkuussa 1830 ja karkotettiin Jaavalta Ambonin saarelle. Häntä seurasivat sinne hänen suosikkivaimonsa Ratu Anom, hänen tyttärensä Gusti Radèn Ayu Timur[5] ja pieni ryhmä uskollisia tukijoita.[6][7]
Alankomaalaiset eivät sallineet Pakubuwono VI:lle paluuta Surakartaan, ja hän kuoli Ambonissa kesäkuussa 1849. Hänen mukanaan Ambonille lähteneiden sallittiin palata heinäkuussa 1850.[8]
Pakubuwono VI:n seuraaja Surakartan sulttaanina oli hänen setänsä Purbaya, joka oli alankomaalaisten suosiossa ja joka otti hallitsijanimen Pakubuwono VII.[6] Hänen oma poikansa nousi 31 vuotta myöhemmin vuonna 1861 sulttaaniksi nimellä Pakubuwono IX.[9]
Lähteet
- Florida, Nancy K.: Writing the Past, Inscribing the Future: History as Prophesy in Colonial Java. Duke University Press, 1995. Teoksen verkkoversio. (englanniksi)
- Pemberton, John: On the Subject of "Java". Cornell University Press, 1994. Teoksen verkkoversio. (englanniksi)
Viitteet
![]() | Edeltäjä: Pakubuwono V | Surakartan sulttaani 1823–1830 | Seuraaja: Pakubuwono VII |
|