Paul Martin
Paul Martin | |
---|---|
![]() | |
Kanadan 21. pääministeri | |
12. joulukuuta 2003 – 6. helmikuuta 2006 | |
Varapääministeri | Anne McLellan |
Edeltäjä | Jean Chrétien |
Seuraaja | Stephen Harper |
Henkilötiedot | |
Syntynyt | 28. elokuuta 1938 (ikä 86)![]() |
Puoliso | Sheila Martin |
Tiedot | |
Puolue | Liberaalipuolue |
Koulutus | oikeustieteen maisteri |
Tutkinnot | Toronton yliopisto |
![]() Nimikirjoitus | |
Aiheesta muualla | |
www.paulmartin.ca | |
[ Muokkaa Wikidatassa ] ![]() | |
Infobox OK |
Paul Edgar Philippe Martin (s. 28. elokuuta 1938 Windsor, Ontario, Kanada) on kanadalainen poliitikko, joka toimi 21. Kanadan pääministerinä 2003–2006. Hän seurasi edeltäjäänsä Jean Chrétienia 12. joulukuuta 2003. Martin oli liberaalipuolueen johtaja vuosina 2003–2006. Hänet valittiin uudelleen pääministeriksi 28. kesäkuuta 2004 vähemmistöhallituksessa. Liberaaleilla oli tuolloin 135 paikkaa 308:sta Kanadan alahuoneessa.
Martinilla on liikemiestausta, ja oli ennen politiikkaan lähtöään monimiljonääri. Forbes.com arvioi 2004 Martinin omaisuuden arvoksi 225 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria.[1] Martin toimi laivanvarustajana, ja siirsi osan yhtiönsä laivoista mukavuuslippujen alle, mitä käytettiin häntä vastaan myöhemmin politiikassa.[2]
Hän on suorittanut oikeustieteen tutkinnon vuonna 1965 Toronton yliopistossa.[2]
Martin lähti politiikkaan 50-vuotiaana vuonna 1988, jolloin hänet valittiin parlamenttiin LaSalle–Émardin vaalipiiristä Montrealista. Hän oli ehdokkaana puolueen johtoon 1990 kokouksessa, mutta hävisi Chrétienille tiukassa äänestyksessä. Kun liberaalipuolue voitti vaalit 1993, pääministeriksi noussut Chrétien nimitti kuitenkin Martinin valtiovarainministeriksi. Hänen toimikauttaan pidettiin erittäin menestyksekkäänä taloudellisesti. Martin teki laajoja leikkauksia ja sai pahasti alijäämäisen valtion talouden jaloilleen.[2]
Chrétienin ja Martinin erimielisyydet kulminoituivat 2002: Martin erotettiin hallituksesta ja John Manley nimitettiin valtiovarainministeriksi. Pian Martin ilmoitti aikomuksestaan pyrkiä puolueen johtoon seuraavassa puoluekokouksessa. Chrétien ei asettunut enää ehdokkaaksi, ja Martin valittiin marraskuussa 2003 puolueen johtoon. 12. joulukuuta kenraalikuvernööri Adrienne Clarkson nimitti hänet Kanadan pääministeriksi.
Pian pääministeriksi nousemisensa jälkeen Martin nautti laajasta kannatuksesta, joka kuitenkin hupeni AdScam-skandaaliin, kun havaittiin 100–250 miljoonaa dollaria valtion varoja hävinneen Martinin valtiovarainministerikaudella. Martin kutsui kuitenkin vaalit 28. kesäkuuta 2004. Ennen vaaleja konservatiivit ja liberaalit olivat tasoissa, ja lopulta liberaalit muodostivat vähemmistöhallituksen. He pysyivät hallituksessa demokratiapuolueen tuella.
Martinin hallitus jätti 1. helmikuuta 2005 lakiesityksen saman sukupuolen avioliittojen sallimisesta. Samassa kuussa Kanada ilmoitti jäävänsä Yhdysvaltain ohjuspuolustusohjelman ulkopuolelle. 17. toukokuuta 2005 valtion budjetti hyväksyttiin vain yhden äänen enemmistöllä.
Hallitus kaatui 29. marraskuuta 2005, kun oppositio äänesti sitä vastaan lukemin 171–133 korruptioskandaalin vuoksi.
Pääministerikauden jälkeen Martin on toiminut alkuperäiskansojen ja ympäristöasioiden hyväksi eri säätiöissä ja komiteoissa.[2]
Lähteet
- ↑ Royals & Rulers Forbes. 2004. Viitattu 9.8.2019.
- ↑ a b c d Hillmer, Norman; Azzi, Stephen: Paul Martin The Canadian Encyclopedia. 2007 / 2017. Viitattu 8.8.2019. (englanniksi)
Aiheesta muualla
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Paul Martin Wikimedia Commonsissa
![Pääministerin tunnus](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/5/5e/Heraldic_mark_of_the_Prime_Minister_of_Canada.svg/50px-Heraldic_mark_of_the_Prime_Minister_of_Canada.svg.png)
|