Suomuluri
Suomuluri | |
---|---|
![]() | |
Uhanalaisuusluokitus | |
Elinvoimainen [1] | |
| |
Tieteellinen luokittelu | |
Kunta: | Eläinkunta Animalia |
Pääjakso: | Selkäjänteiset Chordata |
Alajakso: | Selkärankaiset Vertebrata |
Luokka: | Linnut Aves |
Lahko: | Papukaijalinnut Psittaciformes |
Heimo: | Kaijat Psittaculidae |
Suku: | Sateenkaarilurit Trichoglossus |
Laji: | chlorolepidotus |
Kaksiosainen nimi | |
Trichoglossus chlorolepidotus | |
Katso myös | |
| |
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK |
Suomuluri (Trichoglossus chlorolepidotus) on sateenkaarilurien sukuun kuuluva kaija.
Koko ja ulkonäkö
Linnun pituus on noin 23 cm. Aikuisen linnun höyhenpuku on yleisväriltään vihreä. Rinnan ja vatsan höyhenet ovat keltaisia levein vihrein reunoin saaden ne näyttämään suomumaisilta. Pyrstön alapeitinhöyhenet, reidet ja kupeiden alaosa ovat vihreät voimakkain keltaisin kuvioin. Siipien alapeitinhöyhenet ja siipisulkien alapinnalla oleva leveä vyö ovat oranssinpunaiset. Nokka punainen, iiris oranssinkeltainen ja koivet harmaanruskeat. Sukupuolet ovat samanvärisiä. Nuorella linnulla iiris on vaaleanruskea ja nokka ruskehtava keltaisin täplin.[2]
Esiintyminen
Suomuluri esiintyy yleisenä Koillis-Australiassa Queenslandin Cooktownista Uuden Etelä-Walesin Illawaran alueelle sekä joillakin rannikon edustan saarilla. Ne ovat vaelluslintuja, jotka vaeltavat ravinnon perässä.[2]
Lajin esiintymisalueen laajuus on 100 000–1 000 000 neliökilometriä ja sen kanta on elinvoimainen.[1]
Elinympäristö
Suomulurit elävät avoimissa metsissä, savanneilla ja teepuutiheiköissä.
Lisääntyminen
Laji on ilmeisesti yksiavioinen. Pesintää tapahtuu koska tahansa toukokuun ja helmikuun välillä. Pesä sijaitsee tavallisesti korkealla puunkolossa. Naaras munii kaksi tai harvoin kolme munaa. Haudonta kestää noin 25 päivää ja ilmeisesti vain naaras hautoo. Molemmat emot ruokkivat poikasia kolmasti päivässä. Poikaset lähtevät pesästä 6–7 viikon ikäisinä.[2]
Ravinto
Suomulurit liikkuvat usein suurissa parvissa ja ruokailevat enimmäkseen eukalyptuspuissa. Ne syövät siitepölyä, mettä, kukkia, siemeniä, marjoja ja hedelmiä. Niiden nokka ja kieli ovat erilaistuneet siten, että nokka on kapea ja kielen päässä on eräänlainen harja siitepölyn nuolemista varten.[2]
Lähteet
- ↑ a b BirdLife International: Trichoglossus chlorolepidotus IUCN Red List of Threatened Species. Version 2013.2. 2012. International Union for Conservation of Nature, IUCN, Iucnredlist.org. Viitattu 2.5.2014. (englanniksi)
- ↑ a b c d Forshaw, Joseph M. & Cooper, William T. 1977: Parrots of the World. - T.F.H. Publications, Inc. New Jersey. ISBN 0-87666-959-3
|