Tavi
Tavi | |
---|---|
![]() | |
Uhanalaisuusluokitus | |
Elinvoimainen [1] | |
| |
Suomessa: | |
Elinvoimainen [2] | |
Tieteellinen luokittelu | |
Domeeni: | Aitotumaiset Eucarya |
Kunta: | Eläinkunta Animalia |
Pääjakso: | Selkäjänteiset Chordata |
Alajakso: | Selkärankaiset Vertebrata |
Luokka: | Linnut Aves |
Lahko: | Sorsalinnut Anseriformes |
Heimo: | Sorsat Anatidae |
Suku: | Sorsat Anas |
Laji: | crecca |
Kaksiosainen nimi | |
Anas crecca | |
![]() Tavin levinneisyys. Pesimäalueet vaaleanvihreällä, talvehtimisalue sinisellä ja ympärivuotinen levinneisyys tummanvihreällä. | |
Alalajit[3] | |
| |
Katso myös | |
| |
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK |
Tavi (Anas crecca) on pienikokoinen sorsalintu.
Koko ja ulkonäkö
Tavi on yleensä noin 35–40 cm pitkä.[4] Tavilla on kapeat ja terävät siivet, lyhyt kaula, lyhyt, leveä ja valkoinen siipijuova sekä hohtavanvihreä siipipeili. Juhlapukuisella koiraalla on punaruskea pää ja keltareunainen vihreä alue pään sivulla. Takaruumiin sivuilla sillä on mustareunaiset kirkkaankeltaiset, kauasnäkyvät laikut. Kylki on harmaa ja siinä on valkoinen vaakasuora juova. Naaras on väriltään ruskeankirjava. Se muistuttaa heinätavia, mutta tavinaaras on pienempi, ja sillä on hento nokka, jonka tyvi on yleensä oranssi. Lisäksi tavilla on melko tumma silmäjuova, eikä sillä ole heinätavin tummaa poskijuovaa, joten sen pää on melko yksivärinen. Tavinaaraalla on myös pyrstön tyvellä valkoinen pitkittäisjuova, joka heinätavilta puuttuu. Sulkasatoiset koiraat ja nuoret yksilöt muistuttavat hyvin paljon naarasta.[5]
Koiraan keväinen ääni on heleän kirkas ”klik”. Naaras pitää kaakattavaa räpätystä.
Levinneisyys
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/2/21/Tavin_levinneisyys.png/200px-Tavin_levinneisyys.png)
Tavia tavataan pesivänä Euroopan keski- ja pohjoisosissa, Aasian pohjoisosissa ja Pohjois-Amerikan pohjoisosissa. Talvehtivana sitä esiintyy Etelä-Euroopassa, Afrikassa, Lähi-idässä, Etelä- ja Itä-Aasiassa, Pohjois-Amerikan eteläosissa sekä Väli-Amerikassa. Sen maailmanlaajuinen kanta on erittäin suuri (2,8 miljoonaa aikuista yksilöä), ja laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.[6]
Suomessa tavia tavataan koko maassa aina pohjoisinta Lappia myöten. Kanta on tiheimmillään maan pohjoisosissa.[7] Vuosina 2013–2018 Suomen kannan arvioitiin olleen 158 000–246 000 paria.[8]
Pääosa Suomen taveista muuttaa etelään jo elokuussa. Suomen tavit talvehtivat Länsi- ja Lounais-Euroopassa sekä Pohjois-Afrikassa. Joitakin yksilöitä talvehtii Suomessakin maan eteläosissa. Tavin päämuutto keväällä tapahtuu huhtikuun lopulla.[7]
Itäaasialaiset tavit ovat keskimäärin kookkaampia kuin tavit, ja niistä on käytetty alalajina nimitystä Anas crecca nimia.[9]
Tavia suuresti muistuttava ja sen kanssa risteävä pohjoisamerikkalainen satunnaisvieraaksi laskettava amerikantavi (Anas carolinensis) lasketaan joskus eri lajikseen, joskus taas tavin alalajiksi (Anas crecca carolinensis). Varsinkin näiden lintujen naarasyksilöitä on vaikea erottaa toisistaan. Tavien risteytymisestä ja taksonomiasta on jonkin verran keskusteltu.[10][9]
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/b/b9/Anas_crecca_MHNT.ZOO.2010.11.18.3.jpg/250px-Anas_crecca_MHNT.ZOO.2010.11.18.3.jpg)
Elinympäristö
Tavi voi pesiä lähes kaikenlaisissa vesistöissä.[11] Se suosii metsien järviä ja lampia ja suo- ja tunturilampia. Se voi pesiä myös joissa, kosteikoissa ja merenrannikoilla.[5] Yleensä se ei kuitenkaan viihdy kaikkein karuimmissa vesistöissä eikä ulkosaaristossa.[11] Muuttoaikoina tavi viihtyy ruovikkoisilla lintujärvillä, merenlahdilla sekä tulvarannoilla.[7] Se esiintyy pesimäajan jälkeen usein suurehkoina parvina, joissa voi paikoin olla satoja yksilöitä.[7][5]
Lisääntyminen
Tavi rakentaa pesänsä yleensä kauas vedestä metsän tai varvikon pensaiden suojaan. Naaras munii toukokuussa 7–10 vaaleaa munaa, joita se hautoo noin 24 vuorokautta. Poikaset lähtevät heti kuoriuduttuaan emon mukana uimaan.[7] Ne voivat palata pesään ensimmäisenä muutamana yönä, etsivät itse ruokansa ja saavuttavat lentokyvyn noin 35 päivässä.[12]
Ravinto
Tavin pääasiallista ravintoa ovat erilaiset nilviäiset, hyönteiset, muut pieneläimet sekä vesikasvien siemenet.[7] Suomessa rehevillä vesillä tehdyn tutkimuksen mukaan heinätavit söivät 73-prosenttisesti eläinravintoa: kirvoja, vesisiiroja, vesiperhosia sekä kärpästen ja vaaksiaisten toukkia. Kasvisravintona ne suosivat siementen ohella vesiruttoa ja pikkulimaskaa.[13]
Lähteet
- ↑ a b BirdLife International: Anas crecca IUCN Red List of Threatened Species. Version 2013.2. 2012. International Union for Conservation of Nature, IUCN, Iucnredlist.org. Viitattu 5.6.2014. (englanniksi)
- ↑ Jari Valkama: Tavi – Anas crecca Suomen Lajitietokeskus. 2019. Viitattu 23.3.2022.
- ↑ Common Teal (Anas crecca) IBC. Viitattu 8.10.2013. (englanniksi)
- ↑ Björn Gidstam & Bertil Wahlin: Fåglar, s. 46. Norstedt, 1977. ISBN 91-1-774172-6. (ruotsiksi)
- ↑ a b c Svensson, Lars: Lintuopas - Euroopan ja Välimeren alueen linnut, s. 28. Otava, 2010. ISBN 978-951-1-21351-2.
- ↑ Common Teal, Anas crecca The IUCN Red List of Threatened Species. Version 2023-1. 2020. International Union for Conservation of Nature and Natural Resources. Viitattu 24.5.2024. (englanniksi)
- ↑ a b c d e f Laine, Lasse J.: Suomalainen Lintuopas, s. 56. WSOY, 2009. ISBN 978-951-0-26894-0.
- ↑ Population status and trends at the EU and Member State levels, Anas crecca Article 12 of the Birds Directive web tool. Period 2013–18. European Environment Agency. Viitattu 24.5.2024. (englanniksi)
- ↑ a b Greg Gillson: Common Teal: Eurasian and American Green-winged Teal and hybrids: an identification challenge thebirdguide.com. 16.1.2004. Arkistoitu 12.1.2012. Viitattu 22.5.2017 (englanniksi).
- ↑ Lars Jonsson: Euroopan linnut 5. painos, s. 96. Suomentanut Lasse J. Laine. Helsinki: Tammi, 2003. ISBN 951-31-2668-4.
- ↑ a b Suomen 3. lintuatlaksen (2006–2010) tulokset (pdf) Suomen Lajitietokeskus. Viitattu 24.5.2024.
- ↑ Green-winged Teal Audubon. 13.11.2014. Viitattu 28.3.2021. (englanniksi)
- ↑ Veli-Matti Väänänen & Petri Nummi: Sorsasapuskan salat - ravintotutkimukset apuna kosteikoiden kunnostuksessa 2004. Metsästäjä. Arkistoitu 13.10.2013. Viitattu 12.10.2013.
Aiheesta muualla
- Tavi Lintukuva-verkkopalvelussa
|