Ulli Kaden
Ulli Kaden | |
---|---|
![]() Ulli Kaden, 1989 | |
Henkilötiedot | |
Koko nimi | Ulrich Kaden |
Syntynyt | 9. maaliskuuta 1959 (ikä 65) München, Baijeri, Länsi-Saksa |
Kansalaisuus | Itä-Saksa |
Nyrkkeilijä | |
Pituus | 197 cm |
Painoluokka | superraskassarja |
Valmentaja | Günter Debert |
[ Muokkaa Wikidatassa ] ![]() | |
Infobox OK |
Mitalit | |||
---|---|---|---|
Maa: ![]() | |||
Miesten nyrkkeily | |||
EM-kilpailut | |||
![]() | Torino 1987 | 81+ kg | |
![]() | Ateena 1989 | 91+ kg | |
![]() | Varna 1983 | 91+ kg | |
![]() | Tampere 1981 | 91+ kg |
Ulrich "Ulli" Kaden (s. 9. maaliskuuta 1959 München, Baijeri, Länsi-Saksa) on entinen itäsaksalainen nyrkkeilijä, jonka nyrkkeilyura ajoittui 1980-luvulle. Hän saavutti urallaan kaksi superraskaan sarjan EM-kultaa.
Nyrkkeilyura
Moninkertainen kansallinen mestari
Ulli Kaden oli syntynyt vuonna 1959 Länsi-Saksan puolella Münchenissä, josta äiti poikansa Ullin kanssa oli muuttanut Itä-Saksaan Saksin Schwartzenbergiin ennen Berliinin muurin rakentamista.[1]
Kaden saavutti hopeamitalin raskaassa sarjassa (yli 81 kg) vuoden 1978 nuorten EM-kisoissa Dublinissa hävittyään loppuottelussa bulgarialaiselle Petr Stoimenoville. Sen jälkeen Kadenista tuli 9-kertainen Itä-Saksan superraskaansarjan mestari vuosina 1980–1988.[2]
Kansainvälinen menestys alkoi vuonna 1981, jolloin Ulli Kaden saavutti EM-pronssia Tampereen EM-kisoissa. Kaden voitti aluksi Unkarin István Lévain, mutta hävisi välierässä italialaiselle Francesco Damianille.[3] Seuraavissakin EM-kisoissa vuonna 1983 Varnassa Kaden koki tappion Damianille, nyt loppuottelussa. Sitä ennen hän voitti Jugoslavian Azis Salihun ja välierässä Neuvostoliiton Aleksandr Mirošnitšenkon. Tuloksena siis EM-hopea.[4]
Itä-Saksa oli mukana Neuvostoliiton johtamassa Los Angelesin vuoden 1984 olympialaisten boikottirintamassa, joten Ulli Kaden ei osallistunut niihin. Olympiasyksynä järjestettiin boikotoineiden maiden nyrkkeilyturnaus Kuuban Havannassa, jossa hän saavutti pronssimitalin hävittyään välierissä tyrmäyksellä Teófilo Stevensonille.[5] Kaden kohtasi Stevensonin myös Yhdysvaltain Renon voden 1986 MM-kisoissa kokien ensimmäisessä ottelussaan jälleen tappion Stevensonille.[6]
Kadenin menestyksellinen ura jatkui EM-kisoissa. Vuoden 1987 EM-kisoissa Torinossa Kaden voitti Euroopan mestaruuden kukistettuaan aluksi Romanian Dorin Racarun ja Puolan Janusz Zarenkiewiczin sekä välierässä Italian Biagio Chianesen ja loppuottelussa Neuvostoliiton Aleksandr Jagubkinin.[7] Vuoden 1988 olympialaiset Soulissa oli tarkoitus olla Ulli Kaden uran huippukohta, mutta Kaden hävisi yhden Jugoslavian Salihusta saadun voiton jälkeen Kanadan Lennox Lewisille. Ottelu kesti kaikkiaan 11 sekuntia, kun Lewis tyrmäsi Kadenin.[8] Hän voitti jälleen kultamitalin EM-kisoissa vuonna 1989 Ateenassa voittamalla välierässä Neuvostoliiton Mirošnitšenkon ja loppuottelussa Kreikan Giórgios Tsachákisin.[9]
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/9/96/Bundesarchiv_Bild_183-1986-0309-010%2C_Ulli_Kaden%2C_Teafilo_Stevenson.jpg/250px-Bundesarchiv_Bild_183-1986-0309-010%2C_Ulli_Kaden%2C_Teafilo_Stevenson.jpg)
Pian näiden EM-kilpailujen jälkeen Ulli Kaden päätti lopettaa uransa. Aktiiviuransa aikana Ulli Kaden voitti kolme ottelua nyrkkeilylegenda Teófilo Stevensonia vastaan, mutta hävisi hänelle kuusi kertaa.[8] Uransa aikana Kaden harjoitteli Kuubassa yhdeksän kertaa. Harjoitusvastustajana oli usein tuleva kuubalaistähti Félix Savón.[1] Kaden otteli amatööriurallaan kaikkiaan 181 ottelua, joista hän voitti 163.
Uran jälkeen
Kilpailu-uransa jälkeen Ulli Kaden on toiminut kiinteistövälittäjänä Frankfurt am Mainissa.[8] Kaden toimi vuonna 2018 ammattinyrkkeilyn magdeburgilaisen SES-tallin valmentajana vuonna 2018. Erityisesti hänen valmennettavanaan oli raskassarjalainen Tom Schwarz. Valmennuskausi jäi kuitenkin lyhyeksi, sillä hän erosi tehtävästä jo saman vuoden aikana.[10] Myöhemmin hän muutti takaisin kotiseudulleen Geraan, jossa hän on toiminut nyrkkeilyvalmentajana.[1]
Lähteet
- ↑ a b c Schwergewichtsboxer Jürgen Fanghägel ist 70, erinnert sich an München 1972, seine erste internationale Medaille und Jahre im Westen 1.9.2020. Thüringer Allgemaine. Viitattu 1.7.2024. (saksaksi)
- ↑ German (GDR) National Champions 1949-1989 amateur-boxing.strefa.pl. Viitattu 1.7.2024. (englanniksi)
- ↑ 24.European Championships - Tampere, Finland - May 2-10 1981 amateur-boxing.strefa.pl. Viitattu 1.7.2024. (englanniksi)
- ↑ 25.European Championships - Varna, Bulgaria - May 7-15 1983 amateur-boxing.strefa.pl. Viitattu 1.7.2024. (englanniksi)
- ↑ Friendhips Tournament - Havanna, Kuuba - 18.-24. elokuuta 1984 amateur-boxing.strefa.pl. Viitattu 1.7.2024. (englanniksi)
- ↑ 4.World Championships - Sparks Convention Center, Reno, USA - May 8-18, 1986 amateur-boxing.strefa.pl. Viitattu 1.7.2024. (englanniksi)
- ↑ 27.European Championships - Sport Palace, Turin, Italy - May 28- June 72, 1987 amateur-boxing.strefa.pl. Viitattu 27.6.2024. (englanniksi)
- ↑ a b c Ulli Kaden olympedia.org. Viitattu 1.7.2024. (englanniksi)
- ↑ 28.European Championships, Peace and Friendship Stadium, Piraeus, Athens, Greece - May 29 - June 3, 1989 amateur-boxing.strefa.pl. Viitattu 27.6.2024. (englanniksi)
- ↑ Petra Szag: SES-Profiboxstall verpflichtet Ulli Kaden: Wie geht es für Trainer Dirk Dzemski weiter? 16.8.2018. Mitteldeutsche Zeitung. Viitattu 1.7.2024. (saksaksi)