A szabin nők elrablása (monda)
![]() | Az „A szabin nők elrablása” lehetséges további jelentéseiről lásd: A szabin nők elrablása (egyértelműsítő lap). |
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/b/b1/The_Intervention_of_the_Sabine_Women_-_David_%28Louvre_INV_3691%29.jpg/250px-The_Intervention_of_the_Sabine_Women_-_David_%28Louvre_INV_3691%29.jpg)
A szabin nők elrablása Róma város eredettörténetéhez kapcsolódó monda, gyakorlatilag a római nép eredetmondája. A frissen megalapított Róma a szomszédos szabin törzs nőinek elrablásával oldotta meg a város súlyos nőhiányát.
Történet
Romulus és Remus, Mars hadisten ikerfiai megalapították Rómát. Álltak a falak és házak, ám a lakók kevesen voltak. Romulus, mint Róma királya hírnök útján adta tudtul, hogy Róma menedéket nyújt minden ártatlanul üldözöttnek, így egyre több lakója lett a városnak. A befogadottak és az alapító pásztornép tagjai között nagyon kevés volt az asszonynép, így gyermekek sem igen születtek. Romulus a környező városállamokba követeket küldött, hogy a rómaiak feleségéül kérje leányaikat. A szomszéd városok és népek semmibe vették a kérést, mivel jöttmenteknek tekintették a rómaiakat. A király a rossz vélemények eloszlatása céljából meghívta őket a Neptunus isten tiszteletére rendezett játékokra. A kíváncsiságuk miatt engedtek az invitálásnak, s megtelt vendégekkel a város, a fogadtatás is barátságos volt. A játékok legérdekesebb részénél azonban a vendéglátó rómaiak a nézőseregből elragadtak egy-egy vendégleányt és fogságban tartották őket. A vendégek bosszút lihegve távoztak a vendégbarátság ilyen megsértése miatt.
Romulus végigjárta azokat a házakat, ahol az elrablott leányokat őrizték, s lelkükre beszélt, hogy a rómaiak feleségeként nemcsak férjet, hanem apát, anyát (azaz apóst, anyóst), családot és hazát is találhatnak Rómában. Maga Romulus is egy szabin nőt, Hersiliát vette feleségül. A hajadonok kötélnek álltak és megbékéltek.
Igen ám, de a szabin király, Titus Tatius haditervet készített és Róma ellen vonult. Több napon át ostromolták Róma falait, mindhiába, ám vízhordás közben elfogták Tarpeiát, a római fellegvár parancsnokának leányát, akit sikerült árulásra bírniuk. A leány feltétele az volt, hogy adják neki azt, amit a bal karjukon viselnek (aranykarikákra gondolt a leány). Az árulás eredményeképpen Tatius elfoglalta fellegvárat. A leány kérte a jutalmát, s megkapta: a szabin harcosok rádobálták a nehéz pajzsokat, amit bal karjukon hordtak a harcban az arany mellett. Tarpeia összezúzott holttestét egy szikláról (Tarpeia sziklája) ledobták, így az áruló meglakolt. Romulus és Mettius Curtius, szabin hadvezér döntő ütközetre készültek Róma közelében. A szabinok jó jelnek vették, hogy Curtius kiszabadult a mocsárból (Curtius-tó), majd a seregek felálltak a síkságon. Ekkor Hersilia vezetésével a szabin nők gyermekeikkel a karjukon a két hadsereg közé álltak és kérlelték őket, hogy hagyjanak fel egymás öldöklésével, hiszen rokonok lettek a házasság által, nem szeretnének özvegyek, gyermekeik pedig árvák lenni. Kérlelésük meghallgatásra talált, a két ellenség megbékélt egymással. A két nép hamarosan egybeolvadt és ezáltal erősebbé is vált. Ezután néhány évig Rómának két királya volt, Romulus és Titus Tatius.
Források
![Commons:Category:Rape of the Sabine Women](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/4a/Commons-logo.svg/50px-Commons-logo.svg.png)
- szerk.: Balázs Sándor: A szabin nők elrablása, Római regék és mondák
- A szabin nők elrablása romaikor.hu
- A szabin nők elrablása humanosok.blog.hu, 2013. március 19.