Antoine Furetière
Antoine Furetière | |
![]() | |
1660 körül | |
Született | 1619. december 28. Párizs, Franciaország |
Elhunyt | 1688. május 14. (68 évesen) Párizs, Franciaország |
Álneve |
|
Állampolgársága | francia[1] |
Nemzetisége | francia ![]() |
Foglalkozása | jogász, író, lexikográfus |
Tisztsége | a Francia Akadémia tagja (31. szék) (1662–1688) |
![]() A Wikimédia Commons tartalmaz Antoine Furetière témájú médiaállományokat. | |
Sablon • Wikidata • Segítség |
Antoine Furetière (Párizs, 1619. december 28. – Párizs, 1688. május 14.) jogász, francia költő, mese- és regényíró, lexikográfus.
Leghíresebb regénye a Le Roman bourgeois (1666) (magyarul: A polgárregény). Híres és még ma is kézikönyv az ő szótára, a Dictionnaire Universel (1684, 1687, posztumusz 1690, magyarul: Egyetemes szótár).
Életpályája
Párizsi középpolgári család gyermekeként látta meg a napvilágot. Atyja a király szobájának, majd a király fogasának volt a titkára. Manapság ez igen furcsának tűnhet, de a 17. századi Franciaországban ezen vásárolt tisztségek jó jövedelmet biztosítottak egy-egy családnak, így a Furetière családnak is.
A továbbtanulás Furetière számára biztosított volt, szülei jogászi pályára szánták. A kollégiumban már 17 éves korában megismerkedett La Fontaine-nel egy Kerek asztal nevű fiatal írói csoportban, amely szívesen élcelődött a nevetséges kényeskedőkön, azokon a polgárokon, akik az előkelő arisztokraták stílusát utánozták, később Molière eleveníti meg kitűnően az ő alakjaikat Nevetséges kényeskedők c. vígjátékában.
Furetière érdeklődése egyre inkább az antik irodalom és a keleti nyelvek felé fordult, de mindemellett szülei kívánságát teljesítette, befejezte jogi tanulmányait. A kamara ügyvédnek nyilvánította. Ezek után Furetière tisztséget vásárolt, 1645-től a Saint-Germain-des-Prés Apátság jogi tanácsadója, majd 1652-től az apátsági igazságszolgáltatás főnöke lett, de még ugyanebben az esztendőben egy befolyásosabb riválisát nevezték ki helyette. Furetière erre belépett az egyházi rendbe, s már 1662 végén Chalivoly apátja lett a bourges-i egyházmegyében, majd ezt a helyet a chuisines-i perjeli állásra cserélte Eure-et-Loir egyházmegyében.
Az említett egyházi tisztségek lehetővé tették számára, hogy tehetsége és ideje nagy részét az irodalomnak szentelje. Regényei, meséi, versei jelentek meg, már 1662-ben bekerült a „halhatatlanok” közé, a Francia Akadémia tagja lett, hamarosan ő köszöntötte műveinek felolvasásával az akadémia újabb tagját, Racine-t. Racine, La Fontaine mellett Nicolas Boileau barátságát is bírta.
Le Dictionnaire (A Szótár)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/d/d1/Institut_de_France_-_Acad%C3%A9mie_fran%C3%A7aise_et_pont_des_Arts.jpg/220px-Institut_de_France_-_Acad%C3%A9mie_fran%C3%A7aise_et_pont_des_Arts.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/3/31/Antoine_Furetiere_Le_Roman_Bougrois_Paris_1666.jpg/110px-Antoine_Furetiere_Le_Roman_Bougrois_Paris_1666.jpg)
(Párizs, 1666)
(reprint)
Furetière akadémiai pályafutása Colbert-hez kapcsolódott, kancellárja lett az akadémiának 1675-ben, majd igazgatója 1680-ban, Colbert halálakor ő szervezte a gyászszertartásokat. Colbert halála után összeütközésbe került akadémikus társaival, igen elégedetlen volt azzal, hogy a még Richelieu bíboros által kért francia akadémiai értelmező szótár (Dictionnaire de l'Académie française) még mindig nincs kész, holott az akadémikusok elsődleges feladata a szótárkészítés, s ők döntik el, mely szavak használhatók, s melyek nem, mintegy a francia nyelv őrei.
Furetière előjogot kért a királytól saját szótárának kiadására, a király megadta az engedélyt, s 1684-ben Essais d'un dictionnaire Universel (Egyetemes szótár kísérlete) címmel meg is jelent a szótár. Ebből lett aztán a nagy botrány, mert látták az akadémikusok, hogy Furetière a köznapi szavakat is felvette a szótárába, holott az, hogy mi kerülhet be egy francia szótárba, kizárólag az akadémia privilégiuma eldönteni. Racine kivételével minden akadémikus megszavazta Furetière kizárását a tagok sorából, 1685. január 22-én kizárták a Francia Akadémiából, még ugyanebben az évben a szótár betiltását is elérték. Egy év múlva azonban a király ismét előjogot adott Furetière-nek a szótár kiadására. Furetière 1688-ban halt meg, szótára majd újból megjelent 1690-ben most már Dictionnaire Universel címmel Pierre Bayle előszavával, s aztán nagyon sokáig ez volt a legkeresettebb szótár Franciaországban, azóta is a francia és az európai szellemi kultúra szerves része.
A Le Dictionnaire 1684-es első kiadásától fogva 1732-ig tíz kiadást ért meg, a "mindent tudás" kézi szótára lett, hagyományt teremtett, utat tört a francia enciklopédia-kiadásoknak, melyek közül majd a legnevezetesebb Voltaire, Rousseau, Diderot, Montesquieu stb. francia szerzők Nagy Francia Enciklopédiája a 18. századi Franciaországban.
Jelentősége
Antoine Furetière lexikográfusi tevékenységének jelentősége ma már történelmi tény. Az irodalmi művei viszont gyakran mintha teljesen "Csipkerózsika" álmukba merülnének, aztán meg, kivált a 20. század végén és a 21. század elején újra "felfedezik" honfitársai,[2] a németországiak,[3] s végre a magyarországiak is. Kivált A polgárregény került előtérbe, s teljes joggal, mert a 17. században kibontakozó polgári társadalomról annyit tudott, amennyit sokan ma sem. Szociográfus szemmel jeleníti meg a születő újat annak minden nyűgével. Antoine Furetière-nek nemcsak múltja van, s szerepe az elmúlt francia irodalom történetben, itt áll előtte a jövő. S még stílusában is, a mese, a legenda, a naturális valóság mellé bekerül a kollázs, például egy éppen meghalt író nyomorúságos hagyatékának leltárát simán beemeli A polgárregénybe.
Művei
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/d/d7/Allegory_of_Grammar.gif/220px-Allegory_of_Grammar.gif)
Irodalmi alkotásai
- L'Énéide travestie (1648-1653)
- Poésies diverses (1655)
- Nouvelle allégorique ou Histoire des derniers troubles arrivés au royaume d'Éloquence (1659)
- Le Voyage de Mercure (1659)
- Le Roman bourgeois (A polgárregény) (1666)
- Collaboration à la rédaction des Plaideurs de Racine (1668)
- Couches de l'Académie, factum satirique (Amsterdam, 1687)
A szótár
- Essay d’un dictionnaire universel, recueilli et compilé par messire Antoine Furetière, s. l., 1684. (Reprint kiadás, Slatkine, Genève, 1970.)
- 2. kiadás, Amsterdam, 1685.
- 3. kiadás, Amsterdam, 1687.
- Dictionnaire universel contenant généralement tous les mots françois tant vieux que modernes, & les Termes de toutes les Sciences et des Arts, sçavoir …Le tout eqxtrait des plus excellens Auteurs anciens & modernes. Recueilli & compilé par feu Messire Antoine FURETIERE, Abbé de Chalivoy, de l’Academie Françoise, Préface de Pierre Bayle, La Haye et Rotterdam, 1690.
Reprint kiadása: SLN-Le Robert, Paris, 1978. Inroduction par Alain REY, p. 7-95 Le troisième volume de cette reproduction contient une bibliographie très complète.
- Id, Ibid., 1694.
Reprint kiadás, Slatkine, Genève, 1970.
- Dictionnaire universel contenant généralement tous les mots françois tant vieux que modernes […], 2e édition, revue, corrigée et augmentée par M. BASNAGE DE BAUVAL, La Haye et Rotterdam, Leers, 3 vol., 1701.
- Id., Ibid., 1702.
- Id., Ibid., 1708.
- Id., […], revu par M. Butel de la Rivière, La Haye, Husson, 4 vol., 1727.
- Id., […] françois et latin […], nouvelle éd., Paris, 5 vol., 1732.[4]
Magyarul
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/b/b9/Antoine_Fureti%C3%A8re_A_polg%C3%A1rreg%C3%A9ny%2C_2009%2C_en_Hongrie.jpg/220px-Antoine_Fureti%C3%A8re_A_polg%C3%A1rreg%C3%A9ny%2C_2009%2C_en_Hongrie.jpg)
(2009).
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/f/f2/Tapestry_of_XVII._century_%28Chateau_de_la_Bastie_d%27Urf%C3%A9%29.jpg/220px-Tapestry_of_XVII._century_%28Chateau_de_la_Bastie_d%27Urf%C3%A9%29.jpg)
- A polgárregény; ford., előszó Újfalusi Németh Jenő; Eötvös, Bp., 2009, 172 o., ill. (Eötvös Klasszikusok sorozat; 93. köt.) ISBN 9789637338939
Társasági tagság
- Francia Akadémia (1662–1665)
Források
- Újfalusi Németh Jenő: Antoine Furetière és a polgárregény; in: Antoine Furetiere: A polgárregény. Budapest : Eötvös József Kiadó, 2009. 5-10. o. ISBN 9789637338939
- Jenő Újfalusi Németh: La configuration actantielle du Roman bourgeois d'Antoine Furetière; in: Acta Romanica, tomus 23. Szeged, JATEPress, 2004. 149-157. ISSN 0567-8099, franciául
Jegyzetek
- ↑ BnF források (francia nyelven). (Hozzáférés: 2023. április 1.)
- ↑ Antoine Furetière: Le roman bourgeois. Paris : Gallimard (Editions), 2006. (Folio Classique) ISBN 2-07-037277-4
- ↑ Antoine Furetière, Wolfgang Tschöke (Übers., Hrsg.): Der Bürgerroman. Stroemfeld/Roter Stern, Basel; Frankfurt/M. 1992, ISBN 3-87877-243-2. dort Verz. der frz. Ausgaben
- ↑ LES DICTIONNAIRES. [2009. április 10-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2009. március 20.)
További információk
- Élete, munkássága a Francia Akadémia honlapján, franciául
- Antoine FURETIERE (Paris, 1619 - 1688, Paris), franciául Archiválva 2009. április 10-i dátummal a Wayback Machine-ben
- Librairie Sourget
- A fordítóról, Újfalusi Németh Jenőről[halott link]
- Újfalusi Németh Jenő könyveiből[halott link]
Irodalomportál
Nyelvészetportál
Franciaország-portál