Bukta Imre
Bukta Imre | |
Született | 1952. július 20. (72 éves)[1] Mezőszemere |
Állampolgársága | magyar |
Foglalkozása |
|
Kitüntetései |
|
Sablon • Wikidata • Segítség |
Bukta Imre (Mezőszemere, 1952. július 20. –) Kossuth- és Munkácsy Mihály-díjas magyar képzőművész. 1993 és 2012 között a Magyar Művészeti Akadémia Képzőművészeti Tagozatának tagja,[2] 2013-tól pedig levelező tagja.[3]
Életpályája
1970-ben Egerben érettségizett, és egyben szakmunkásvizsgát is tett. Autodidakta. Állami gazdaságban dolgozott, közben rajziskolákba járt. Mesterei voltak Kishonty Jenő, Pető János valamint Pataki János festőművészek. 1970–71-ben művésztelepet szervezett Bernáth(y) Sándorral Tiszafüreden, ezzel elkötelezte magát a művészetnek. 1971–1973 közt sorkatona volt, majd vállalati dekoratőr Egerben és Leninvárosban.
1975-ben visszatért szülőfalujába, és megteremtette a maga sajátos, úgynevezett mezőgazdasági művészetét. 1975- től 1990-ig tagja a Fiatal Képzőművészek Stúdiója Egyesületnek (1987-ben elnöke).
1977-ben a Tiszai Vegyi Kombinát művésztelepén műanyagokkal kísérletezett,[4] itt ismerkedett meg a Vajda Lajos Stúdió művészeivel. Alkotói időszakában diplomázott Pécsett, majd habilitált a Moholy-Nagy Művészeti Egyetemen. 1978-as budapesti kiállítása ráirányította a figyelmet, ettől kezdve folyamatosan jelen van a hazai és a külföldi kiállításokon. Különféle művésztelepeken dolgozott, Zalaegerszegen (1979); Makón és Csongrádon (1979–1984); Dombóváron (1986-1988). 1986–1989 között résztvevője volt az Új Hölgyfutár Revue-nek, 1980–1994 között a Szentendrei Grafikai Műhely tagjaként működött. Műveiről, kiállításairól számtalan hazai illetve külföldi publikáció jelent meg. Jelenleg az egri Eszterházy Károly Főiskolán tanít a Vizuális Művészeti Tanszéken és alapítója a Mezőszemerei Civil Egyesületnek. A képzőművészről Nagy Miklós műgyűjtő és fotóművész készített képeket.[5]
Kiállításai (válogatás)
Egyéni
|
|
Csoportos
|
|
Gyűjtemények alkotásaival (válogatás)
|
|
Díjak, elismerések, ösztöndíjak
[6]
- FKS-díj (Fiatal Képzőművészek Stúdiója díj) (1978, 1986)
- Derkovits Gyula képzőművészeti ösztöndíj (1981)
- Smohay-díj (1987)
- Munkácsy Mihály-díj (1989)
- Érdemes művész (1997)
- Kiváló művész (2000)
- Palládium díj (2009)
- Prima díj (2016)
- Kossuth-díj (2023)
Jegyzetek
- ↑ The Fine Art Archive
- ↑ Tölgyesi Gábor: Bukta Imrének elege lett az akadémia elnökéből. MNO.hu, 2012. december 17. [2012. december 21-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2013. január 5.)
- ↑ Fekete Györgyék várják a kulcsokat Orbántól NOL, 2013. december 8.
- ↑ Bukta Imre festő-, szobrászművész, performer Archiválva 2019. január 26-i dátummal a Wayback Machine-ben, vajdalajosstudio.hu
- ↑ Bukta Imre fotók Nagy Miklóstól
- ↑ PIM.hu
Források
- Kortárs magyar művészeti lexikon I. (A–G). Főszerk. Fitz Péter. Budapest: Enciklopédia. 1999. ISBN 963-8477-44-X Online elérés
Kapcsolódó információk
- Bán András–Novotny Tihamér: Bukta Imre; Új Művészet, Bp., 1998 (Új Művészet könyvek); 1998-ig komplett bibliográfiával
- Százados L.: „Csak egy kicsi szánkó. Csak egy kicsi havazás”, Balkon, 1998/11.
- Pataki G.: Innocence Lost (kat., XLVIII. velencei biennále)
- Bukta Imre album, A38 Kulturális Kiadó, 2006
- Bukta Imre–Kónya Réka–Strucz János–Szoboszlai Lilla–Valastyán Tamás (szerk): Bukta – A kibontott táj retrospektív kiállítás katalógusa, Modem, 2008
További információk
- Bukta Imre életrajza, képei, Godot Galéria
- Bukta Imre képek, Godot Galéria Archiválva 2020. szeptember 16-i dátummal a Wayback Machine-ben
- Bukta Imre festményei a Nagy Miklós magángyűjteményben
Művészetportál • összefoglaló, színes tartalomajánló lap