Franz Bott
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/8/8b/Thorma_J%C3%A1nos_painter_%281870-1937.12.05%29.jpg/300px-Thorma_J%C3%A1nos_painter_%281870-1937.12.05%29.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/b/b0/Az_aradi_v%C3%A9rtan%C3%BAk_lev%C3%A9tele_a_bit%C3%B3f%C3%A1r%C3%B3l.jpg/300px-Az_aradi_v%C3%A9rtan%C3%BAk_lev%C3%A9tele_a_bit%C3%B3f%C3%A1r%C3%B3l.jpg)
Franz Bott (1813 Fünfhaus –1883 Brünn) brünni katonai hóhér az aradi vár hóhéra, aki az aradi vértanúk kivégzője volt 1849. október 6-án, az aradi vártól délre, a Maros árterén. Reggel 6 és 7 óra között ő akasztotta fel Poeltenberg Ernő lovag, Török Ignác, Lahner György, Knezić Károly, Nagysándor József, Leiningen-Westerburg Károly gróf, Aulich Lajos, Damjanich János és Vécsey Károly gróf honvéd tábornokokat. Őt illette meg a felakasztottak felsőruházata, a fehérnemű pedig a hóhérsegédeket. Bott később Damjanich vörös zsinóros fehér köpenyét használta, valahányszor téli időben kellett hóhér mesterségét gyakorolnia.
„ | Térden fölül érő csizmája, kékes, frakkszerű egyenruhája volt a hóhérnak …a bitókat nem lehetett látni, mert mindegyik alacsonyabb volt a kivégzetteknél. A kivégzés módja ugyanis a szokásostól eltérően nem a rendes felakasztás volt, hanem az áldozatokat a földön állva hagyták, a pribékek a karjaikat fogták, s a végrehajtást elrendelő jelre lefelé húzták őket. | ” |
– Herold Alajos visszaemlékezése, Magyar Hírlap (1899)[1] |
1849-ben Magyarországon a háborús idők miatt minden élelmiszer nagyon drága volt. Bott és a segédei a katonai illetményből nem tudtak megélni. A brünni hóhér attól tartott, hogy hosszas távolléte miatt elveszíti a városi hóhéri állását, ezért szeptember végén felmondott az aradi várparancsnoknak. A felmondólevéllel kapcsolatban, miután, végigjárta az osztrák katonai bürokrácia előírt állomásait október 1-jén hozták meg a határozatot. A hóhér felmondását elfogadták, de kötelezték arra, hogy töltse le két hét felmondási idejét, és ez alatt az idő alatt végezze el a rá váró munkát. Október 6-án, a kötél általi halálra ítélt kilenc aradi vértanú felakasztásával ezt teljesítette.
Az akasztásokért kilenc nyugtatványt kapott, melyek ellenében felvehette a munkájáért járó tiszteletdíjat. Az egyik nyugta fönnmaradt
„ |
| ” |
– [2] |
Jegyzetek
Külső hivatkozások
- Katona Tamás: Batthyány és az aradi vértanúk temetése
- Traytler Lajos visszaemlékezése
- Bott Ferenc, a vértanúk hóhéra