A Wikimédia Commons tartalmaz Galsai Pongrác témájú médiaállományokat.
Sablon • Wikidata • Segítség
Galsai Pongrác (Pécs, 1927. október 31. – Budapest, 1988. április 22.[3]) József Attila-díjas (1983) író, publicista, műkritikus, szerkesztő, tanár.
Életpályája
Galsai (Gombárovics) Pongrác római katolikus pap és Pókász Margit zárdaiskolai tanárnő természetes gyermekeként született.
Általános iskolai tanulmányai után 1937–1945 között a pécsi Széchenyi Gimnázium[3][4] tanulója volt, ott is érettségizett. Tanári diplomáját a Pázmány Péter Tudományegyetem Bölcsészettudományi Karán szerezte meg 1949-ben. 1949–1954 között magyar szakos tanárként dolgozott Pécsett
Várkonyi Nándor közölte Galsai első, még méltán zsengének ítélhető novelláját (A kém) a pécsi Sorsunk című folyóiratban, s e közléssel az alig tizennyolc éves ifjú a helyi irodalmi élet teljes jogú résztvevőjévé vált. Novelláit, tanulmányait, kritikáit a Magyarok, a Csillag, az Új hang, valamint heti- és napilapok közölték. 1954–1957 között Szántó Tibor és Csorba Győző mellett a Dunántúl című irodalmi folyóirat társszerkesztője volt. A pécsi 1956-os eseményekben betöltött szerepe után Budapestre költözött. 1958–1983 között a Nők Lapja irodalmi rovatvezetője, majd főmunkatársaként dolgozott, ahol az ott végzett munkája miatt díjat neveztek el róla. Közben három évig volt a dramaturg az Abody Béla által vezetett Vidám Színpadon. Színházi és filmkritikáit az Élet és Irodalom is rendszeresen közölte. 1982-től öt évig dolgozott a Rakéta Regényújságnál, ahol új műfajt teremtett, „afféle folytatásos antológiát” indított. 186 magyar kortárs író 149 kézirata jelent meg a Rakéta Irodalmi Kávéház rovatban.
Személyleírás. Válogatott elbeszélések; Magvető, Bp., 1990
Egyszer volt egy Magyar Televízió. Az első 25 évről. Galsai Pongrác, Hámos György, Pernye András és Sándor György 1981 előtt megjelent könyveiből; MTV, Bp., 2009
Színdarabok
Egy hipochonder emlékiratai (Rendezte: Gosztonyi János)
"Ha van Isten, az ateisták okvetlenül meg fogják tudni, hogy tévedtek. De ha nincs Isten, az istenhívők sohasem tudják meg, hogy nem létezik."
Az intenzív osztály napirendje: »Tizennégy órától tizenöt óra harminc percig csöndes óra. Szendergés, olvasás, agonizálás«. Kinek mihez van kedve.
"Magyar az, kinek a Himnusz hallatán elszorul a szíve."
"Mindannyian színészek vagyunk. Legfeljebb nincs tehetségünk hozzá."
“A kaleidoszkóp még forog. De már szétszedted a belsejét. Tudod, hogy kavicsból, csillámból, papírgalacsinból, üvegmorzsából és szemétböl van összerakva. Ezek ugranak különféle alakzatokba a szemed elött. De azért csak figyeld kíváncsian, mint valami káprázatot.”
Emlékezete
Elhunyt 1988. április 22.-én 60 évesen Budapesten.
2011 júniusában emléktáblát avattak az Eszék utcai lakásán. ( "A híres irodalmárról Kupper András alpolgármester és Szakonyi Károly Kossuth-díjas író mondott méltató beszédet.")
Volt barátja, Csukás István emlékezete Galsai Pongrácról: