Guerrero Negro
Guerrero Negro | |
![]() | |
Sókitermelés a város mellett | |
Becenév: Santuario de Gigantes („Óriások Szentélye”) | |
Közigazgatás | |
Ország | ![]() |
Állam | Déli-Alsó-Kalifornia |
Község | Mulegé |
Alapítás éve | 1954 |
Irányítószám | 23940 |
Körzethívószám | 615 |
Népesség | |
Teljes népesség | 13 596 fő (2020)[1] |
Földrajzi adatok | |
Tszf. magasság | 1–5 m |
Elhelyezkedése | |
![]() | |
![]() | |
![]() ![]() Guerrero Negro Pozíció Déli-Alsó-Kalifornia térképén | |
![]() A Wikimédia Commons tartalmaz Guerrero Negro témájú médiaállományokat. |
Guerrero Negro (nevének jelentése: fekete harcos) kisváros Mexikó Déli-Alsó-Kalifornia államának északi részén. A 13 054 lakosú, a Csendes-óceán közvetlen közelében fekvő település a Föld legnagyobb sólepárlójáról és partközeli vizeit télen felkereső szürke bálnákról ismert.[2] A terület része a világörökségi védelem alatt álló El Vizcaíno Bioszféra-rezervátum bálnavédelmi körzetének is.[3]
A város
A várost sajátos kettősség jellemzi: utcái még aszfaltozva sincsenek (kivétel a fő utca), de a városi élethez minden más elengedhetetlen intézmény mégis jelen van. Az oktatás mindenki számára biztosított (írástudatlanság gyakorlatilag nincs), két könyvtár, sportlétesítmények, két klinika és egy elsősegély-központ, hotelek, valamint egy mozinak és színháznak is alkalmas közösségi ház is található itt. Taxik is üzemelnek és postai szolgáltatás is működik a városban.[4]
Története
A város születését annak köszönheti, hogy felfedezték: a környéken (főként az innen délre mintegy 30–40 km-re fekvő Ojo de Liebre nevű öbölben) kiváló lehetőség van só kitermelésére. Bár angolok és franciák már korábban is kihasználták ezt a lehetőséget, később üzemeiket elhagyták, és csak 1954-ben vásárolta meg a területet Daniel K. Ludwig cége, az Exportadora de Sal S. A., az azóta a Föld legnagyobb ilyen jellegű létesítményévé vált sólepárló dolgozói pedig megalapították Guerrero Negrót. Neve a Black Warrior bálnavadász hajó nevének spanyol fordításából származik, jelentése: fekete harcos. Ez a hajó 1858. november 28-án süllyedt el az itteni öbölben.[4]
Népesség
A fiatal város mára az igen nagy területű Mulegé község legnépesebb településévé vált, a községközpontot, Santa Rosalíát is megelőzve. A lakosság az utóbbi években is folyamatosan nőtt:[5]
Év | Lakosság |
---|---|
1990 | 7231 |
1995 | 10 220 |
2000 | 10 235 |
2005 | 11 894 |
2010 | 13 054 |
Turizmus, látnivalók
Magában a városban nincsenek turisztikai látnivalók, de a környéket mégis számos turista keresi fel. Egyrészt maguk a (turisták számára is látogatható) sólepárlók és a környező fehér homokból álló dűnék (Dunas de la Soledad vagy Dunas de Don Miguelito) is különleges látványt nyújtanak, de az igazi különlegesség a szürke bálnák téli érkezése. Januártól márciusig külön vízitúrákat is szerveznek a látogatók számára. Ekkor nem csak bálnákat, hanem a Föld messzi tájairól érkező vándormadarak ezreit is megfigyelhetjük.[3][6]
Források
- ↑ Instituto Nacional de Estadística y Geografía
- ↑ Crónicas de Sal y Arena (guerreronegro.org) (spanyol nyelven). (Hozzáférés: 2013. május 30.)
- ↑ a b Tours en Guerrero Negro (spanyol nyelven). [2013. május 1-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2013. május 30.)
- ↑ a b A város története a guerreronegro.org-on (spanyol nyelven). (Hozzáférés: 2013. május 30.)
- ↑ INEGI – népszámlálások (spanyol nyelven). (Hozzáférés: 2013. május 30.)
- ↑ Guerrero Negro a proyectoballenagris.com-on (spanyol nyelven). [2014. március 28-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2013. május 30.)