Hamu
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/09/Wood_ash.jpg/222px-Wood_ash.jpg)
A hamu a szerves anyagok elégése, tehát a hevítés hatására elillanó anyagok távozása után visszahagyott szilárd maradék. A tökéletes égés hamuja kizárólag szervetlen anyagokból áll: egy részük ásványos, más részük amorf állapotban megdermedt természetes üveg. Többnyire laza állagú: por, ritkábban darabos; ez utóbbi általában a tökéletlen égés jele, illetve átmenet a salak felé.
Összetétele, fajtái
Anyagi összetételében a különféle oxidok és sók dominálnak. Régebben hamunak nevezték a nem nemes fémeknek izzításakor keletkező fémoxidokat is (ónhamu, rézhamu, ólomhamu stb.) A növények hamuja mindig tartalmaz kálium-, magnézium- és kalcium-oxidot, kénsavat, foszforsavat, kovasavat, néha vasat, klórt, nátrium-oxidot és alumínium-oxidot is.
Felhasználása
A növények hamujából készítették régebben a hamuzsírt; ezután a szappanfőzők, festők, fehérítők és cserzők még a 19. század végén is ebből készítették a lúgot.
Némi alkalmazást talált még az üveg (Waldglas, verre de fougere) és az agyagáruk gyártásában. A fémkohászatban (a kemencék fészkének kitapasztására használták.
Kiváló talajjavító anyag, mivel tartalmazza mindazokat az ásványi komponenseket, amelyeket a növény a talajból felvett (és amelyeket a betakarított növényi részekkel a termőhelyről elvittek). A fahamu főleg a kiskertekben és a biogazdálkodásban keresett szer.
Kapcsolódó cikkek
Források
- A Pallas nagy lexikona
- Magyar nagylexikon IX. (Gyer–Iq). Főszerk. Bárány Lászlóné. Budapest: Magyar Nagylexikon. 1999. 179. o. ISBN 963-9257-00-1
További információk
- Fekécs Edit:Nem a szemétre való! A hamu 25 féle felhasználása