Horgos Gyula
Horgos Gyula | |
A Magyar Népköztársaság kohó- és gépipari minisztere | |
Hivatali idő 1963. március 20. – 1975. július 4. | |
Előd | Csergő János |
Utód | Nemeslaki Tivadar |
Született | 1920. július 22. Nagyvárad |
Elhunyt | 1994. június 11. (73 évesen) Budapest |
Sírhely | Farkasréti temető |
Párt | |
Foglalkozás |
|
Iskolái | Budapesti Műszaki és Gazdaságtudományi Egyetem (–1943) |
Horgos Gyula (Nagyvárad, 1920. július 22. – Budapest, 1994. június 11.) politikus, gépészmérnök, egyetemi tanár. A műszaki tudományok kandidátusa (Moszkva, 1953; honosítva: Budapest, 1953).
Életpályája
1943-ban a budapesti József Nádor Műszaki és Gazdaságtudományi Egyetemen gépészmérnöki oklevelet kapott. 1943–1949 között a csepeli Weisz Manfréd Gyár mérnöke volt. 1945-ben csatlakozott a Kommunisták Magyarországi Pártjahoz. 1949–1953 között a moszkvai Szerszámgépipari Intézet aspiránsaként dolgozott.
1953–1959 között a Budapesti Műszaki és Gazdaságtudományi Egyetem Gépészmérnöki Kar Szerszámgép Tanszékének címzetes egyetemi docense volt. 1953–1955 között a csepeli Rákosi Mátyás Vas- és Fémművek Szerszámgépgyára szerszámrészlegének főmérnöke volt. 1955-ben a Csepel Tröszt Gépészeti Részlegének főmérnökeként is tevékenykedett. 1955–1957 között az Országos Tervhivatal (OT) elnökhelyettese volt. 1957–1960 között a Csepel Vas- és Fémművek Tröszt műszaki igazgatója volt. 1958-tól a Budapesti Műszaki és Gazdaságtudományi Egyetem Technológia I. Tanszék címzetes egyetemi tanára volt.
1960–1962 között kohó- és gépipari miniszterhelyettes; 1962–1963 között a kohó- és gépipari miniszter első helyettese volt. Kádár János miniszterelnök második kormányának átalakítása után 1963. március 20-án vette át a kohászati és gépipar miniszteri posztot, és ezt a posztot Kállai Gyula kabinetjében, Fock Jenő kabinetjében és Lázár György miniszterelnök kormányában 1975. július 4-ig folytatta; őt Nemeslaki Tivadar követte. 1961–1974 között a Gépipari Tudományos Egyesület alelnöke, 1974-től elnökségi tagja volt.
1970–1975 között az Magyar Szocialista Munkáspárt Központi Bizottságának tagja volt. 1980–1986 között a MTESZ budapesti intézőbizottságának elnöke volt.
Nevéhez fűződik a Csepel Művek 1945 utáni gyártmányszerkezetének átalakítása. Miniszteri évei alatt megvalósult a magyarországi elektronikagyártás és műszeripar rekonstrukciója. Fontos szerepet játszott a magyarországi járműipar – a Rába- és az Ikarus-gyárak – megszervezésében.
Családja
Szülei Horgos Pál cipész, vasúti kalauz és Kiss Róza. Leánya Gerginé Horgos Lívia jogász, ügyvéd.
A Farkasréti temetőben nyugszik (1-2-247).[1]
Művei
- A harmadik ötéves terv gépipari kérdései (Gépgyártástechnológia, 1965)
- Az új gazdasági mechanizmus előkészítése a gépiparban (Műanyag és Gumi, 1968 és Gépgyártástechnológia, 1968)
- A gépipar időszerű kérdései (Műanyag és Gumi, 1969 és Gépgyártástechnológia, 1969)
- A gépipar időszerű feladatai (Gépgyártástechnológia, 1970, 1974)
- A kohó- és gépipar IV. ötéves terve (Műanyag és Gumi, 1971 és Gépgyártástechnológia, 1971)
- A gépipar IV. ötéves tervének főbb fejlesztési irányai (Gépgyártástechnológia, 1971)
- Gépiparunk időszerű kérdései (Műanyag és Gumi, 1972 és Gépgyártástechnológia, 1972)
- 100 éves a magyar szerszámgépgyártás (Gépgyártástechnológia, 1973)
- Az együttműködés 25 éve a kohó- és gépiparban (Magyar Tudomány, 1974)
- Gépiparunk helyzete és fejlesztési feladatai az ötödik ötéves tervben (Szabványosítás, 1974)
Fordításai
- Avrutin, S. V.: A maró megmunkálás alapjai. Ford. Fekete–fehér ábrákkal. (A nehézipar könyvei. 59. Budapest, 1951)
Díjai
- A Munka Vörös Zászló Érdemrendje (1975)
- Április 4. Érdemrend (1986)
Jegyzetek
- ↑ https://library.hungaricana.hu/hu/view/BFLV_bn_42_11_2003_4_3/?pg=176&layout=s
Források
- Névpont.hu
- [1] Bölöny József: Magyarország kormányai (5. bővített kiadás, Budapest, 2004)
- Dunántúli Napló, 1963. március (20. évfolyam, 50-76. szám)
További információk
- Halálhír (Népszabadság, 1994. jún. 15.)
- Ki kicsoda az 50 éves Gépipari Tudományos Egyesületben? Szerkesztette: Kiss Lajos (Budapest, 1999)
- Gulyás Pál: Magyar írók élete és munkái – új sorozat I–XIX. Budapest: Magyar Könyvtárosok és Levéltárosok Egyesülete. 1939–1944. , 1990–2002, a VII. kötettől (1990–) sajtó alá rendezte: Viczián János
- Magyar ki kicsoda 1990. Több mint 6000 élő magyar életrajza. Főszerkesztő: Hermann Péter, szerkesztő: Markóczy Mária. Budapest, Láng Kiadó–TEXOFT Kft., 1990
- Magyar és nemzetközi ki kicsoda; főszerkesztő: Hermann Péter; Biográf, Bp., 1991-2001
- Magyar nagylexikon IX. (Gyer–Iq). Főszerk. Bárány Lászlóné. Budapest: Magyar Nagylexikon. 1999. ISBN 963-9257-00-1
- Magyar tudományos akadémiai almanach az …évre. Budapest, Magyar Tudományos Akadémia, 1861-1918, 1921, 1924-1943. 77 db. - 1973, 1986, 1991, 1997, 2001
- Révai új lexikona X. (Hom–Kac). Főszerk. Kollega Tarsoly István. Szekszárd: Babits. 2002. ISBN 963-927-280-9
- Új magyar életrajzi lexikon III. (H–K). Főszerk. Markó László. Budapest: Magyar Könyvklub. 2002. ISBN 963-547-414-8
- Új magyar lexikon III. (G–J). Szerk. Berei Andor és 11 tagú szerk.bizottsága. Budapest: Akadémiai. 1960.
előző miniszter | ![]() | következő miniszter |