Illatos szentperje
![]() | ||||||||||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
![]() | ||||||||||||||||
Rendszertani besorolás | ||||||||||||||||
| ||||||||||||||||
Tudományos név | ||||||||||||||||
Hierochloe odorata (L.) P. Beauv. | ||||||||||||||||
Hivatkozások | ||||||||||||||||
![]() A Wikifajok tartalmaz Illatos szentperje témájú rendszertani információt. ![]() A Wikimédia Commons tartalmaz Illatos szentperje témájú kategóriát. |
Az illatos szentperje (Hierochloe odorata) az egyszikűek (Liliopsida) osztályának perjevirágúak (Poales) rendjébe, ezen belül a perjefélék (Poaceae) családjába tartozó faj.
Újabban lengyel mintára (a szentperjével ízesített Żubrówka marketingjének hatására) „bölényfűként” is említik, ez azonban a magyarban nem a szentperje, hanem a beléndek régi neve.[1]
Előfordulása, élőhelye
Száraz, füves helyeken, homokos talajokon termő évelő növény.
Megjelenése, jellemzői
Hosszú szár jellemzi, levelei hosszúak, 1 centiméter szélesek. Virágai összetett füzért alkotnak. Gyökere tarackos. Kumarin illatú.
Gyógyhatásai
Légzőszervi megbetegedések ellen készülhet belőle tea.
Egyéb felhasználása
Dohányillatosítóként és likőrfűszerként (Żubrówka) hasznosítja az ipar.
Gyűjtése
Leveleit gyűjtik.
Jegyzetek
- ↑ Bokor József (szerk.). Beléndek, A Pallas nagy lexikona. Arcanum: FolioNET (1893–1897, 1998.). ISBN 963 85923 2 X. Hozzáférés ideje: 2017. december 2.
Források
- Rápóti Jenő, Romváry Vilmos: Gyógyító növények, Medicina könyvkiadó, Budapest 1987.
Biológiaportál • összefoglaló, színes tartalomajánló lap