Izoxazol
Izoxazol | |||
![]() | |||
IUPAC-név | izoxazol | ||
Kémiai azonosítók | |||
---|---|---|---|
CAS-szám | 288-14-2 | ||
PubChem | 9254 | ||
ChemSpider | 8897 | ||
ChEBI | 35595 | ||
| |||
| |||
InChIKey | CTAPFRYPJLPFDF-UHFFFAOYSA-N | ||
ChEMBL | 13257 | ||
Kémiai és fizikai tulajdonságok | |||
Kémiai képlet | C3H3NO | ||
Moláris tömeg | 69,06202 | ||
Sűrűség | 1,075 g/ml | ||
Forráspont | 95 °C | ||
Savasság (pKa) | -3,0 (a konjugált savé)[1] | ||
Ha másként nem jelöljük, az adatok az anyag standardállapotára (100 kPa) és 25 °C-os hőmérsékletre vonatkoznak. |
Az izoxazol heterociklusos aromás vegyület, olyan azol, melynek gyűrűjében a nitrogénatom szomszédja oxigénatom. Összefoglaló néven az ilyen gyűrűt tartalmazó vegyületeket izoxazoloknak nevezzük.
Izoxazol gyűrű található néhány természetes anyagban, például az iboténsavban. Számos gyógyszerben is előfordul az izoxazol váz, ilyen például a COX-2-gátló valdekoxib, vagy a cukorbetegség elleni glizoxepid. Az izoxazol egyik származéka, a furoxán nitrogén-monoxid leadására képes.
Kapcsolódó szócikkek
- Oxazol, analóg vegyület, melyben a nitrogénatom a 3-as pozícióban található.
- Pirrol, oxigénatom nélküli analóg.
- Furán, nitrogénatom nélkül analóg.
Fordítás
Ez a szócikk részben vagy egészben az Isoxazole című angol Wikipédia-szócikk ezen változatának fordításán alapul. Az eredeti cikk szerkesztőit annak laptörténete sorolja fel. Ez a jelzés csupán a megfogalmazás eredetét és a szerzői jogokat jelzi, nem szolgál a cikkben szereplő információk forrásmegjelöléseként.
Hivatkozások
- ↑ Zoltewicz, J. A. & Deady, L. W. Quaternization of heteroaromatic compounds. Quantitative aspects. Adv. Heterocycl. Chem. 22, 71-121 (1978).
Külső hivatkozások
- Synthesis of isoxazoles (overview of recent methods)