Katie Bouman
Katie Bouman | |
![]() | |
Életrajzi adatok | |
Született | 1989. május 9. (35 éves) West Lafayette, Indiana, Amerikai Egyesült Államok |
Ismeretes mint | egy a fekete lyukak képi elemzését lehetővé tévő számítógépes algoritmus kidolgozója |
Állampolgárság | amerikai |
Szülei | Charles Bouman |
Iskolái |
|
Iskolái | |
Felsőoktatási intézmény | University of Michigan (2007–2011) (MSc) |
Pályafutása | |
Szakterület | számítógépes képalkotás |
Tudományos fokozat | Massachusetts Institute of Technology (2011–2017) (PhD) |
Munkahelyek | |
Jelentős munkái | A Messier 87 galaxisban levő fekete lyuk képének elkészítése |
Tudományos publikációk száma | 33 (2019. áprilisig)[1] |
Szakmai kitüntetések | |
BBC 100 Women (2019) | |
Katie Bouman weboldala | |
![]() A Wikimédia Commons tartalmaz Katie Bouman témájú médiaállományokat. |
Katherine Louise Bouman (a szaksajtóban: Katie Bouman) (West Lafayette, Indiana, 1989. május 9. –) amerikai villamosmérnök, számítástechnikus, az Event Horizont asztrofizikai kutatási projekt számítógépes képalkotási rendszerének egyik társfejlesztője, társszerzője. Posztdoktori gyakorlatának részeként kapott lehetőséget, hogy a hatvan egyetem mintegy 200 csillagászának, fizikusának, matematikusának és mérnökének munkáját egyesítő Event Horizont asztrofizikai kutatási projektben részt vegyen, amely közreműködés jelentős közismertséget hozott számára.[2]
Szakmai pályafutása
Középiskolai tanulmányait a West Lafayette High and Senior Schoolban végezte 2007-ben. Apja Charles Bouman az elektromosságtan, a számítástechnika és az orvosbiológia professzora a Purdue-i Egyetemen.[3] Már a középiskola alatt besegített apja egyetemének néhány kutatásába. Az Event Horizont teleszkópról[4] (EHT) 2007-ben, a középiskolában hallott először.[5]
Tanulmányai
2007-től a University of Michigan hallgatója volt, ahol 2011-ben villamosmérnök diplomát szerzett. 2011—2017 között a Massachusettsi Műszaki Egyetemen (MIT) folytatta doktori képzését villamosmérnöki és számítógép-tudományi területen. Doktori értekezésének témája az „Extrém képalkotás fizikai modell inverzióval: Túllátni a sarkokon és képet készíteni a fekete lyukakról[6] volt. 2017—2019 között posztdoktori gyakorlatát a Massachusettsben levő Harvard-Smithsonian Center for Astrophysicsban töltötte.[7] 2019 júniusától a CalTech (Kaliforniai Műszaki Egyetem) Mérnöki és Alkalmazott Tudományok divíziójában a számítástechnikai és matematikai tudományok adjunktusa.[8]
A fekete lyuk képe
A számítógépes képalkotással, a nagy távolságban levő objektumokról érkező jelek feldolgozásával, az ehhez szükséges algoritmus kidolgozásával 2013 óta foglalkozik. Doktori értekezésének témája a rádióteleszkópokra érkező jelek alapján történő képalkotást, konkrétan a fekete lyukak képi elemzését érinti. A témával kapcsolatban 2016-ban már PhD hallgatóként is előadást tartott egy TED konferencián.[9] Ebben az előadásában arról a csillagászati problémáról beszélt, hogy egyes asztrofizikai kutatásokhoz egy földméretű rádióteleszkópra lenne szükség, amelynek megépítése természetesen lehetetlen, és hogy a rádiócsillagászat már választ adott a problémára: a Föld különböző pontjain elhelyezkedő teleszkópok adatainak összegzése megnöveli az észlelési pontosságot, a képfelbontást.
2017-től lett tagja az Event Horizont Telescope (EHT) kutatócsoportnak, amely feladatául tűzte a fekete lyukak vizsgálatát. A kutatás egyebek mellett vizsgálta a galaxisunk, vagyis a Tejútrendszer középpontjában található fekete lyukat is. A Messier 87 galaxis szívében, 55 millió fényévre található, a Napnál 6,6 milliárdszor nagyobb tömegű, szupermasszív fekete lyukról történő kép elkészítésével szélesebb körben is ismertté vált ez az asztrofizikai kutatás. A kutatáshoz a Föld különböző pontjain elhelyezkedő nyolc rádióteleszkóp összehangolt méréseit használták fel.[10] Az Egyesült Államokban, Chilében, Spanyolországban, Mexikóban és az Antarktiszon működő teleszkópok dolgoztak együtt a cél érdekében. Az ismertté vált kép elkészítéséhez 5 242 880 gigabájt adatot kellett feldolgozni, amelynek eredményeként 2018 közepére elkészült az első kép a fekete lyukról, pontosabban annak környezetéről.[11]
Az eredményt 2019. április 10-én a világ öt különböző helyszínén egyidejűleg publikálták a nagyközönség számára. Az eredmény igazolja Einsteinnek az általános relativitáselmélet szerinti elméleti számításait. A képen látható félholdszerű fényjelenséget már Einstein speciális relativitáselmélete is megjósolta. A fekete lyuk közvetlenül nem fényképezhető le, hiszen nagy tömege és gravitációs tere minden közelébe kerülő anyagot és sugárzást elnyel, így a fényt is. Emiatt legfeljebb csak a közelében, az eseményhorizonton még kívül lévő lévő anyag megváltozott sugárzása észlelhető. Ahogy a fekete lyuk környezetéből egyre gyorsabban zuhan felé az anyag, az felizzik, és jellegzetes fényt bocsát ki. Látható, ahogy a fekete lyuk gravitációs tere még a fényt is elhajlítja maga körül.[12]
A képalkotó algoritmus
![A blurry photo of a supermassive black hole in M87.](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/c/cf/Black_hole_-_Messier_87.jpg/220px-Black_hole_-_Messier_87.jpg)
A kép megalkotásához a rendelkezésre álló mintegy 7 petabájtnyi adatot egy 800 CPU-ból álló szuperszámítógép dolgozta fel. Andrew Chael rádióteleszkóp adatfeldolgozó és képalkotási algoritmusai mellett egy olyan képalkotási algoritmust használtak fel, amelyet az angol elnevezés (Continuous High-resolution Image Reconstruction using Patch priors) kezdőbetűiből CHIRP-nek nevezett el az eljárást 2016-ban vezető fejlesztőként bemutató Katie Bouman. A CHIRP(wd) fejlesztésében a Massachusettsi Műszaki Egyetem (MIT) Számítógéptudományi és Mesterséges Intelligencia Laboratórium, a Harvard–Smithsonian Center for Astrophysics(wd) és a MIT Haystack Observatory(wd) fejlesztő csoportjai vettek részt William T. Freeman(wd) kiemelt közreműködésével. A kifejlesztett algoritmus az EHT-hálózaton összegyűjtött adatok összeillesztésére és a hiányzó pixelek pótlására szolgál. Ennek az algoritmusnak és a Jan Högbom(wd) által már 1974-ben kifejlesztett, hasonló célú CLEAN algoritmusnak a képét összekeverve állították elő a közismertté vált végleges képet.[13]
A nagy volumenű rádiócsillagászati kutatás számítógépes csoportja Katie Bouman irányításával a rádióteleszkópok által gyűjtött csillagászati adatokat egyetlen koherens képpé alakította. Az adatfeldolgozó eljárás egyik szakaszában négy különálló csoportban dolgozták fel az adatokat, majd a különálló eredményeket összevetve szereztek bizonyosságot a helytálló leképezésről.
A keletkezett képen az interferencia miatt az egyik oldalán fényesebb gyűrű látható az intenzív gravitációban egy a Napnál 6,5 milliárdszor nagyobb fekete lyuk körül. Ez a régóta keresett kép a legerősebb bizonyítékot szolgáltatja a szupermasszív fekete lyukak létezésére, és új távlatot nyit a fekete lyukak, azok eseményhorizontjai és gravitációjuk tanulmányozása előtt.[14]
Jegyzetek
- ↑ Katherine L. Bouman. scholar.google.com
- ↑ Katie Bouman: The Woman Who Made Black Hole Image Possible (angol nyelven). telesurenglish.net, 2019. április 11. (Hozzáférés: 2019. április 13.)
- ↑ Dave Bangert: That first-ever black hole picture? A West Lafayette grad played a big part (angol nyelven). eu.jconline.com, 2019. április 11. (Hozzáférés: 2019. április 13.)
- ↑ Az Eseményhorizont Teleszkóp nem egy darab teleszkópot jelent, hanem a világ különböző pontjain található obszervatóriumok globális hálózatát.
- ↑ Juhász Edina: Az internet őt ünnepli, pedig egyedül semmire se ment volna. index.hu, 2019. április 13. (Hozzáférés: 2019. április 13.)
- ↑ „Extreme Imaging via Physical Model Inversion: Seeing Around Corners and Imaging Black Holes”
- ↑ Önéletrajz (angol nyelven). MIT. [2019. április 11-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2019. április 13.)
- ↑ Katie Bouman Joins EAS and CMS (angol nyelven). CalTECH. [2021. január 12-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2019. április 13.)
- ↑ How to take a picture of a black hole — Katie Bouman. YouTube
- ↑ Kovács Bea: Kicsoda Katie Bouman, akinek munkája a fekete lyuk képi rögzítéséhez vezetett?. transindex.ro, 2019. április 12.
- ↑ Molnár Csaba: Egy 29 éves tudósnak köszönhetjük a fekete lyukról készült képet. index.hu, 2019. április 10.
- ↑ Molnár Csaba: Itt az év legfontosabb csillagászati felfedezése. index.hu, 2019. április 10.
- ↑ First M87 Event Horizon Telescope Results. I. The Shadow of the Supermassive Black Hole (angol nyelven). The Astrophysical Journal Letters, 2019. április 10. [2019. április 10-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2019. április 13.)
- ↑ Dr. Katie Bouman developed an algorithm known as Continuous High-resolution Image Reconstruction using Patch priors (or CHIRP) which allowed for the first-ever picture of a supermassive black hole to be rendered (angol nyelven). girlgeek.io, 2019. április 11. (Hozzáférés: 2019. április 13.)
Források
- Dave Bangert: That first-ever black hole picture? A West Lafayette grad played a big part (angol nyelven). eu.jconline.com, 2019. április 11. (Hozzáférés: 2019. április 13.)
- Önéletrajz (angol nyelven). MIT. [2019. április 11-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2019. április 13.)
- Bill Chappell: Earth Sees First Image Of A Black Hole (angol nyelven). npr.org, 2019. április 10. (Hozzáférés: 2019. április 13.)
- Meet Dr. Katie Bouman, the 29-Year-Old Behind the Black Hole Image. YouTube
További információk
- First M87 Event Horizon Telescope Results. I. The Shadow of the Supermassive Black Hole (angol nyelven). The Astrophysical Journal Letters, 2019. április 10. [2019. április 10-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2019. április 13.)
- Publikációi
- Katie Bouman: The woman behind the first black hole image (angol nyelven). BBC, 2019. április 11. (Hozzáférés: 2019. április 13.)
- How Katie Bouman accidentally became the face of the black hole project (angol nyelven). todayonline.com, 2019. április 12. [2019. április 13-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2019. április 13.)
- Alicia Barrón: This Is Katie Bouman, The 29-Year-Old Scientist Who Helped Capture The Black Hole (angol nyelven). buzzfeed.com, 2019. április 12. (Hozzáférés: 2019. április 13.)
Csillagászatportál
Informatikai portál
USA-portál