Louis Barthou
Louis Barthou | |
![]() | |
Franciaország miniszterelnöke | |
Hivatali idő 1913. március 22. – 1913. december 9. | |
Előd | Aristide Briand |
Utód | Gaston Doumergue |
Született | 1862. augusztus 25. Oloron-Sainte-Marie |
Elhunyt | 1934. október 9. (72 évesen) Marseille |
Sírhely |
|
Párt | Democratic Republican Alliance |
Házastársa | Alice Mayeur |
Foglalkozás |
|
Iskolái | Lycée Louis-Barthou |
Díjak |
|
![]() | |
Louis Barthou aláírása | |
![]() A Wikimédia Commons tartalmaz Louis Barthou témájú médiaállományokat. |
Louis Barthou (Oloron-Sainte-Marie, 1862. augusztus 25. – Marseille, 1934. október 9.) francia történész, irodalomtörténész, bíró és politikus. A Harmadik Francia Köztársaság 46. miniszterelnöke volt. Az első világháború során ő látta el a külügyminiszteri tisztséget. 1934. október 9-én külügyminiszterként, az I. Sándor jugoszláv király elleni merénylet során életét vesztette.
Élete
Louis Barthou 1862. augusztus 25-én született Oloron-Sainte-Marie-ban és szerény családi körülmények között nevelkedett. Jogi tanulmányokat folytatott Bordeaux-ban, majd 1886-ban, Párizsban jogi doktorátust szerzett. Figyelme hamarosan a politika felé fordult és a L’Indépendant főszerkesztője lett. 1889-ben mérsékelt republikánusként képviselőházi taggá választották. Ezt követően különböző minisztériumokban töltött be pozíciókat. 1894-ben közmunkaügyi miniszterré választották, amely az első miniszteri tisztsége volt. 1896-ban belügyminiszter, 1906-tól 1909-ig pedig ismét közmunkaügyi miniszter volt.[1][2]
1913 márciusától decemberéig ő látta el a miniszterelnöki teendőket. 1913. július 19-én jóvá hagyatta a hároméves kötelező sorkatonai szolgálatról szóló törvényt. 1914-ben a baloldal választási győzelme, a hadüzenet és fia halála (a fronton) miatt átmenetileg visszavonult a politikától. 1918. május 2-án Henry Roujon helyére a Francia Akadémia tagjává választották. Visszatérése után részt vett Paul Painlevé, Aristide Briand és Raymond Poincaré kormányaiban is, ahol különböző miniszteri tisztségeket látott el (külügy és hadügy). 1922-ben ő képviselte Franciaországot a genovai konferencián. A francia szenátus tagjaként a jóvátételi bizottság elnöke lett. 1926 júliusában Raymond Poincaré kormányának igazságügy-minisztere lett. Röviddel halála előtt őt nevezték ki a külügyminiszteri poszt ellátására. 1934. október 9-én az I. Sándor jugoszláv király életét kioltó merénylet során ő is életét vesztette. Halála nagy veszteséget jelentett, mivel utolsó éveiben egy németellenes szövetség kiépítésén dolgozott. Ezen erőfeszítéseit halála után nem folytatták.[1][2]
Halálának hatásai a magyar külpolitikára
1934 nyarán magyar kormány Horthy Miklós kormányzó egyetértésével megkezdte a közeledést Jugoszláviához. Az ígéretesnek ígérkező tárgyalásoknak azonban véget vetett a marseille-i merénylet, melynek során I. Sándor jugoszláv király és Louis Barthou francia külügyminiszter is életét vesztette. A merényletet a Horvátország függetlenségéért küzdő usztasa mozgalom követte el. Franciaország és Jugoszlávia a jankapusztai táborban működő usztasa kiképzőtáborra hivatkozva Magyarország megbüntetését követelte. Az ügy mögött legalább ennyire olasz érdekek álltak, de a francia–olasz közeledésre való tekintettel a franciák inkább a magyarokat állították vádjaik középpontjába. A magyar diplomácia szívós munkával kilábalt az ügy következtében beállt súlyos külpolitikai válságból, míg a Jankapusztán bújkálókat egy titkos akcióban Olaszországba menekítették, de a Jugoszláviához való közeledés megszakadt, és Magyarország külpolitikai mozgásköre beszűkült.[3][4]
Jegyzetek
- ↑ a b Encyclopedia Britannica:Louis Barthou (angol nyelven). (Hozzáférés: 2009. december 23.)
- ↑ a b Académie Française:Louis Barthou (francia nyelven). (Hozzáférés: 2009. december 23.)
- ↑ Bencsik, Gábor. Horthy Miklós, 4. javított, Budapest: Magyar Mercurius, 169. o. (2004). ISBN 963 855285 9
- ↑ Merénylet Marseille-ben II. (Napi történelmi forrás blog, 2016. január 14.)
Források
- Encyclopedia Britannica: Louis Barthou(angolul)
- Académie Française: Louis Barthou(franciául)
- Bencsik Gábor:Horthy Miklós, 4. javított, Budapest: Magyar Mercurius, 169. o. ISBN 963 855285 9.
További információk
- Herodote.net: Le roi de Yougoslavie est assassiné (franciául)
- Louis Barthou a Francia Szenátus honlapján Archiválva 2005. november 14-i dátummal a Wayback Machine-ben(franciául)
Kapcsolódó szócikk
Elődje: Aristide Briand | Franciaország kormányfője 1913. március 22. – 1913. december 9. ![]() | Utódja: Gaston Doumergue |
Az első világháború portálja
Politikaportál
Franciaország-portál