Níkosz Kazandzákisz
Níkosz Kazandzákisz | |
![]() | |
Született | Νίκος Καζαντζάκης 1883. február 18. Iráklio |
Elhunyt | 1957. október 26. (74 évesen) Freiburg |
Állampolgársága | görög[1] |
Nemzetisége | görög |
Házastársa | Galatea Alexiu (1911–1926) Eleni Szamiu (1945–) |
Foglalkozása | író |
Tisztsége | Minister without portfolio of Greece (1945. november 26. – 1946. január 11.) |
Iskolái |
|
Kitüntetései | Greek State Literary Awards (1956) |
Halál oka | leukémia |
Sírhelye | Iráklio |
![]() | |
Níkosz Kazandzákisz aláírása | |
| |
![]() A Wikimédia Commons tartalmaz Níkosz Kazandzákisz témájú médiaállományokat. | |
Sablon • Wikidata • Segítség |
Níkosz Kazandzákisz (görögül Νίκος Καζαντζάκης, ismert átírásváltozattal Nikosz Kazantzakisz, Iráklio, 1883. február 18. – Freiburg, 1957. október 26.) krétai görög regényíró, költő, drámaíró és gondolkodó. 1964-ben vált széles körben ismertté, amikor Mihálisz Kakojánisz megfilmesítette Zorbász, a görög című regényét. A legtöbbet fordított görög írók egyike. Nemcsak irodalmi görög, de hazai krétai görög nyelven is írt.
Élete
Kazandzákisz Iráklióban született, 1883-ban. Ez a krétai kisváros abban az időben török uralom alatt volt. A görög lakosság több felkelést robbantott ki, hogy elnyerje függetlenségét és Görögországhoz csatlakozzon.
1902-ben Kazandzákisz Athénba költözött, ahol jogot, majd 1907-től Párizsban filozófiát tanult. Gondolkozását Henri Bergson eszméi befolyásolták.
Visszatérve Görögországba filozófiai műveket kezdett fordítani. 1914-ben megismerkedett Ángelosz Szikelianósszal. Két évig együtt utaztak olyan helyekre, ahol a görög keresztény kultúra virágzott.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/5/56/Kazantzakisgrave.jpg/200px-Kazantzakisgrave.jpg)
1957-ben bekövetkezett haláláig a következő helyeken lakott: Párizs és Berlin (1922 – 1924), Olaszország, Oroszország (1925), Spanyolország (1932), majd Ciprus, Éjina, Egyiptom, Csehszlovákia, Nizza, Kína, és Japán.
A berlini tartózkodása alatt Kazandzákisz megismerkedett a kommunista eszmékkel, csodálta Lenint, de soha nem vált igazi kommunistává.
1957-ben irodalmi Nobel-díjra jelölték, de egy szavazattal elmaradt Albert Camus mögött. Camus azt állította, hogy Kazantzakisz a kitüntetést százszor jobban megérdemelte.
Regényei
- Mihálisz kapitány. Regény; angolból ford., utószó, jegyz. Abody Béla; Európa, Bp., 1958, 3*
- Akinek meg kell halnia; ford. Rubin Péter; Szlovák Szépirodalmi, Bratislava, 1961; Európa, Bp., 1964
- Zorbász, a görög; ford. Szabó Kálmán, Papp Árpád, utószó Dimitriosz Hadzisz; Európa, Bp., 1967, 1*
- Jelentés Grecónak; ford. Szőllősy Klára; Gondolat, Bp., 1970, 6*
- Isten szegénykéje Assisi Szent Ferenc; ford. Lukácsi Huba; Szt. István Társulat, Bp., 1984, 5*
- Aszkézis. Salvatores Dei – Isten megváltói; ford. Papp Árpád; Kaposvári Építők SC, Kaposvár, 1992 (Más kor könyvek) (?)
- Krisztus utolsó megkísértése; ford. Sipos Péter; Dee-Sign, Bp., 1998, 4*
- Testvérgyilkosok; ford. Sárközi Richárd; Konkrét Könyvek, Bp., 2002, 7*
- Kurosz, az ifjú. Tragédia; ford. Papp Árpád; Magyar Miniatűr és Bibliofil Könyvészek Társasága, Békéscsaba, 2017 (?)
Színpadi művei
- Kolumbusz Kristóf
- Szodoma és Gomorrha
- Buddha
Kapcsolódó szócikkek
További információk
- Nikos Kazantzakis Museum (en).
- Krétai Történelmi Múzeum Kazantzakisz-oldala.
- Eleni Kazantzaki: A meg nem alkuvó. Nikosz Kazantzakisz élete. ISBN 963 280 312 4 levelek, iratok alapján!
- Szokolay Sándor. "Ecce Homo. Passióopera 3 felvonásban (N. Kazantzakis Akinek meg kell halnia c. regénye nyomán 2*.
Jegyzetek
![Fájl:Wikiquote-logo.svg](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/f/fa/Wikiquote-logo.svg/50px-Wikiquote-logo.svg.png)
- ↑ LIBRIS, 2012. október 2. (Hozzáférés: 2018. augusztus 24.)
Irodalomportál
Politikaportál
Görögország-portál