Olgyay Ferenc
Olgyay Ferenc | |
![]() | |
Született | 1872. augusztus 22.[1][2] Jászberény |
Elhunyt | 1939. február 17. (66 évesen)[3] Budapest[4] |
Állampolgársága | magyar |
Foglalkozása |
|
Sírhelye | Fiumei Úti Sírkert (41-1-28) |
![]() A Wikimédia Commons tartalmaz Olgyay Ferenc témájú médiaállományokat. | |
Sablon • Wikidata • Segítség |
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/7/72/Feszty-k%C3%B6rk%C3%A9p_m%C5%B1v%C3%A9szt%C3%A1rsak.jpg/260px-Feszty-k%C3%B6rk%C3%A9p_m%C5%B1v%C3%A9szt%C3%A1rsak.jpg)
Olgyay Ferenc[5] (Jászberény, 1872. augusztus 22. – Budapest, 1939. február 17.) magyar festő.
Élete és munkássága
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/7/74/Olgyay_Ferenc_s%C3%ADrja.jpg/200px-Olgyay_Ferenc_s%C3%ADrja.jpg)
Budapesten és Münchenben folytatott festészeti tanulmányokat. Hazatérve Szolnokra ment, ott a Szolnoki művésztelep egyik alapító tagjává vált. 1893-95 közt részt vett Vágó Pállal és Mednyánszky Lászlóval együtt a Feszty-körkép megalkotásában. Egyedi alkotásai a természet beható tanulmányozásáról árulkodnak. Festészetének korai időszakában hatott rá az impresszionizmus.
1907-ben csatlakozott a MIÉNK képzőművészeti csoportosuláshoz, majd Iványi-Grünwald Béla hívására a Kecskeméti művésztelepre ment festeni, nyaranként felelősségteljes rajz- ill. festőtanári munkát vállalt, korrigált a művésztelep tanfolyamain. A kecskeméti telep szecessziós stílust követő festőivel szembefordult, végül 1914-ben elhagyta a telepet, Sárváron szervezett képzőművészeti iskolát, majd 1920-ban Budapestre költözött.
1921-ben csatlakozott a Benczúr Társasághoz. Legértékesebbek realista szemléletű, széles előadású alföldi tájképei.[6] Műfaj tekintetében többnyire tájképeket festett, gyakran alakokkal, állatokkal. Fő motívumait a természetből merítette.
Leggyakrabban csoportos kiállításokon vett részt a Nemzeti Szalonban, 1909-ben a Könyves Kálmán Galériában. Műveit őrzi a Magyar Nemzeti Galéria, de festményeinek számosabb része magántulajdonban van.
Műveiből, év megjelöléssel
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/7/79/Ferenc_Olgyay_Stillleben_mit_Rosen.jpg/260px-Ferenc_Olgyay_Stillleben_mit_Rosen.jpg)
- Szántás (1893) (olaj, vászon; 38 cm x 70 cm)
- Kukoricaföld (1894)
- Tehenek akácosban (1905)
- Téli séta a tóparton (1907) (olaj, vászon; 60,5 cm x 80 cm)
- Őszi napsütés (1907) (olaj, vászon; 73 cm x 101 cm)
- Kerti kút (1912 körül)
- Rózsafa (1912 körül)
- Csendélet (1913) (olaj, vászon; 40 cm x 31 cm)
- Szeptemberi reggel (1920)
- Pipacsos rét (1922) (olaj, vászon; 40 cm x 51 cm)
Művei, évszám nélkül
- Dunakanyar (olaj, vászon; 45 cm x 60 cm) (MNG)
- Dunai látkép (1935 előtt) (olaj, vászon) (MNG)
- Várhegyről (1935 előtt) (olaj, vászon)
- Holt Tisza
- Mocsaras táj
- Holdfelkelte
- Virágzó fa
- Szarvasbőgés
Társasági tagság
Díjak
- Nagy állami aranyérem (1905 a „Tehenek akácosban” c. festményéért, mely a Képzőművészeti Társulat tavaszi tárlatán volt látható)[7]
Jegyzetek
- ↑ RKDartists (holland nyelven). (Hozzáférés: 2017. október 9.)
- ↑ Benezit Dictionary of Artists (angol nyelven). Oxford University Press, 2006. (Hozzáférés: 2017. október 9.)
- ↑ http://mek.oszk.hu/00300/00355/html/ABC11371/11423.htm, Olgyay Ferenc, Olgyai, 2017. október 9.
- ↑ Catalog of the German National Library (német nyelven). (Hozzáférés: 2020. június 10.)
- ↑ A szakirodalomban vezetéknevét Olgyainak is írják.
- ↑ Művészeti lexikon. Szerk. Éber László. 2. köt. Budapest, Győző Andor, 1935. 232. o.
- ↑ Művészet, szerk. Lyka Károly. 1905/3. sz.
Források
- Művészeti lexikon. 3. kiad. 3. köt. Budapest : Akadémiai K., 1981-84. ISBN 9630523604
További információk
- Olgyay Ferenc: Mocsaras táj
Művészetportál • összefoglaló, színes tartalomajánló lap