Parti lile
![]() | ||||||||||||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
![]() | ||||||||||||||||||
Természetvédelmi státusz | ||||||||||||||||||
Nem fenyegetett![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() | ||||||||||||||||||
Magyarországon védett Természetvédelmi érték: 25 000 Ft | ||||||||||||||||||
Rendszertani besorolás | ||||||||||||||||||
| ||||||||||||||||||
Tudományos név | ||||||||||||||||||
Charadrius hiaticula Linnaeus, 1758 | ||||||||||||||||||
Elterjedés | ||||||||||||||||||
![]() | ||||||||||||||||||
Hivatkozások | ||||||||||||||||||
![]() A Wikifajok tartalmaz Parti lile témájú rendszertani információt. ![]() A Wikimédia Commons tartalmaz Parti lile témájú médiaállományokat és Parti lile témájú kategóriát. |
A parti lile (Charadrius hiaticula) madarak osztályának, a lilealakúak (Charadriiformes) rendjébe, ezen belül a lilefélék (Charadriidae) családjába tartozó faj.[1][2]
Rendszerezése
A fajt Carl von Linné svéd természettudós írta le 1758-ban.[3]
Alfajai
- Charadrius hiaticula hiaticula Linnaeus, 1758
- Charadrius hiaticula psammodromus Salomonsen, 1930
- Charadrius hiaticula tundrae (Lowe, 1915)[2]
Előfordulása
Európa és Ázsia északi részén fészkel, ősszel Afrika déli részéig vonul. Természetes élőhelyei a sziklás és homokos tengerpartok, sós és édesvizű tavak, víztárolók, folyók és patakok környéke. Hosszútávú vonuló.[4]
Kárpát-medencei előfordulása
Magyarországon rendszeres vendég, főleg az Alföldön észlelhető. Tavasszal és ősszel vonul át.[5]
Megjelenése
Testhossza 18-20 centiméter, szárnyfesztávolsága 48-57 centiméteres, testtömege 55-73 gramm.[5] Csőre narancssárga, hegyén fekete folttal. Nyakán fehér és fekete gyűrű található.
![]() | ![]() |
Életmód
Rákokkal, férgekkel, puhatestűekkel és rovarokkal táplálkozik, melyet talajon vagy sekély vízben keresgél.[5]
Szaporodása
Énekével csábítja a tojót. Fészkét földön lévő mélyedésbe készíti. A tojások hegyesek, ami megnehezíti az elgurulást, hegyük a fészek középpontjára mutat. Fészekalja 2-5 tojásból áll, melyen mindkét szülő felváltva 23-25 napig kotlik. A fiókák egy hónap után önállóvá válnak.[5] A fészke mellől elcsalja a támadót, miközben a fiókák a földön lapulnak.
![]() | ![]() |
Természetvédelmi helyzete
Az elterjedési területe rendkívül nagy, egyedszáma viszont csökken, de még nem éri el a kritikus szintet. A Természetvédelmi Világszövetség Vörös listáján nem fenyegetett fajként szerepel.[4] Magyarországon védett, természetvédelmi értéke 25 000 forint.[5]
Jegyzetek
- ↑ A Jboyd.net rendszerbesorolása. (Hozzáférés: 2021. december 16.)
- ↑ a b A taxon adatlapja az ITIS adatbázisában. Integrated Taxonomic Information System. (Hozzáférés: 2021. december 16.)
- ↑ Avibase. (Hozzáférés: 2021. december 16.)
- ↑ a b A faj adatlapja a BirdLife International oldalán. (Hozzáférés: 2021. december 16.)
- ↑ a b c d e Az MME Monitoring Központ adatlapja. (Hozzáférés: 2021. december 16.)
Források
- A faj szerepel a Természetvédelmi Világszövetség Vörös Listáján. IUCN. (Hozzáférés: 2021. december 16.)
- Csodálatos állatvilág, (Wildlife Fact-File). Budapest: Mester Kiadó (2000). ISBN 963-86092-0-6
További információk
- Képek az interneten a fajról
- Ibc.lynxeds.com - videók a fajról
- Xeno-canto.org - A faj elterjedési területe és hangja
Madárportál • összefoglaló, színes tartalomajánló lap