Rachel Cusk
Rachel Cusk | |
Született | 1967. február 8. (57 éves) Saskatoon, Saskatchewan, ![]() |
Állampolgársága | brit |
Nemzetisége | brit |
Foglalkozása |
|
Iskolái | Magdalen College School |
Kitüntetései |
|
| |
Sablon • Wikidata • Segítség |
Rachel Cusk (Saskatoon, 1967. február 8. –)[5] brit regényíró.
Gyermekkora és iskolái
Cusk Saskatoonban született brit szülők gyermekeként 1967-ben, a négy gyermek közül a másodikként egy nővérrel és két öccsével, és kora gyermekkorának nagy részét Los Angelesben töltötte.[5][6] 1974-ben szülei szülőhazájába költözött, a suffolki Bury St Edmundsban(wd) telepedett le.[7] Gazdag katolikus családból származik, és a cambridge-i Szent Mária kolostorban tanult.[5] Angolt tanult az oxfordi New College-ban(wd).[8]
Pályafutása
1993-ban jelentette meg első regényét Saving Agnes címmel, amely megkapta a Whitbread First Novel Award-ot(wd).[9] A nőiesség és a társadalmi szatíra témái a következő évtizedben is központi szerepet játszottak munkáiban. Ezt követte 1997-ben a The Country Life című vígjátékkal, amelyet Stella Gibbons(wd)[10] Cold Comfort Farmja és Charlotte Brontë Jane Eyre-je ihlette. 1998-ban Somerset Maugham-díjat nyert.[11][12] 2003-ban kiadta a The Lucky Ones című regényt, amely összekapcsolt történeteket tartalmaz öt különböző emberről, akik lazán kapcsolódnak egymáshoz.[13] Ugyanebben az évben Cuskot jelölte a Granta magazin a 20 „Legjobb fiatal brit regényíró” közé.[14]
Hetedik regénye, az Arlington Park bekerült a 2007-es Orange Prize for Fiction-díjra.
A nőiesség és a társadalmi szatíra témái a következő évtizedben is központi szerepet játszottak munkáiban. A női élményt reprezentáló regény formai problémáira válaszolva kezdett el a szépirodalommal foglalkozni. Két önéletrajzi beszámolót publikált az anyaságról és a válásról: A Life's Work and Aftermath (Az életmű és az utóhatások).[7][15] Cusk a kreatív írás professzora volt a Kingston Egyetemen(wd).[5][16] 2014-es regénye, az Outline bekerült a Folio-díj(wd) rövid listájára,[17] a Goldsmiths-díjra(wd)[18] és a Baileys Women's Prize for Fiction-díjra.[19] 2003-ban Cuskot a Granta magazin jelölte a 20 „Legjobb fiatal brit regényíró” közé.[14]
Hosszas gondolkodás után Cusk új formában kezdett dolgozni, amely a személyes tapasztalatot képviselte, miközben elkerülte a szubjektivitás és a szó szerinti politikát, és mentes maradt a narratív konvencióktól. Ebből a projektből trilógia lett (Outline, Transit és Kudos). Judith Thurman[20] a The New Yorkerben ezt írta: "Sok kísérletező író elutasította a történetmesélés mechanikáját, de Cusk megtalálta a módját, hogy ezt anélkül tegye, hogy feláldozza a feszültségét."[9] A regény radikális "új dizájnt" ad a fikciónak. Az Outline a The New York Times 2015-ös 5 legjobb regénye közé tartozott.[21]
Heidi Julavits(wd)[22] a The New York Timesban megjelent Outline recenziójában ezt írta: "Míg a narrátor ritkán van egyedül, az Outline olvasása azt az érzést utánozza, mintha a víz alatt lenne, és egy levegőnél sűrűbb anyag választaná el más emberektől. De nincs benne semmi homályos vagy elnémított. Cusk irodalmi víziója vagy prózája: Töltsön sok időt ezzel a regénnyel, és meg fog győződni arról, hogy ő az egyik legokosabb író az életben."[23]
A The Guardian kritikusa, Helen Dunmore a Transit című regényét értékelve elismerően nyilatkozott Cusk „zseniális, éleslátó prózájáról”, és hozzátette: „Cusk most olyan szinten dolgozik, hogy nagyon meglepő, hogy még nem nyert jelentősebb irodalmi díjat”.[24]
A The New York Times Transit-ismertetőjében Dwight Garner(wd)[25] azt mondta, hogy a regény "transzcendentális elmélkedéseket" kínál, és jobban várja a Kudos-t, Rachel Cusk trilógiájának utolsó regényét, mint Karl Ove Knausgård My Struggle (norvégul: Min kamp) című sorozatát.[26]
A Kudosról, Cusk trilógiájának utolsó regényéről szóló vélemények nagyrészt pozitívak voltak.[27][28] A The New Yorkernek írt Katy Waldman(wd) "egy könyv a kudarcról, amely önmagában nem kudarc. Valójában lélegzetelállító siker."[29]
2015-ben a londoni Almeida színház(wd) számára.[30] megrendelte és eredetileg elkészítette Cusk Médeia(wd) adaptációját, mint Medea as Medea - Euripides, A New Version.[31] Cusk adaptációjában Médeia nem gyilkolja meg gyermekeit.[9] A Financial Times a Medearól írt véleményét a következőképpen kommentálta: "Rachel Cusk kíméletlen íróként ismert a házasság felbontásának területén."[32]
Cusk Second Place (Második hely) című regénye 2021-ben jelent meg. Mabel Dodge Luhan(wd)[33] emlékiratai ihlették, aki 1924-ben látta vendégül D. H. Lawrence-t az új-mexikói Taos művésztelepen(wd) lévő birtokán. Ebben a műben folytatódott Cusk kísérletezése a regény formájával. Andrew Schenker a Los Angeles Review of Books(wd) című folyóiratban ezt írta: "Ha úgy tűnt, hogy az Outline trilógia túlmutat a regényen, miközben még mindig a formán belül dolgozott, akkor a Second Place azt sugallja, hogy Cusk teljesen kinőhette a műfajt."[34] A Cleveland Review of Books áttekintette a könyvet, mondván, hogy "a narrátor hiánya része annak, ami a regényeken keresztül kényszeríti az embert, mert szűrőként hat, és lepárolja az összes többi ember meséjét egészen filozófiailag legcsupaszabb, etikailag legkétértelműbb, legfájdalmasabb elszigeteltségig."[35]
Magánélete
Egy bankárral kötött rövid első házasság után[5] Cusk Adrian Clarke(wd) fotóshoz ment feleségül, akitől két lánya született.[36] A pár 2011-ben elvált. Válásuk fő téma lett Cusk írásaiban.[7]
Cusk feleségül ment Siemon Scamell-Katz kiskereskedelmi tanácsadó és művészhez.[37][38] Londonban és Norfolkban élnek Cusk lányaival.[9] 2021-ben a pár bejelentette, hogy Párizsba költözik, ami részben az Egyesült Királyság Európai Unióból való kilépése ellen tiltakozik.[39]
Bibliográfia
Regények
- Saving Agnes (1993)
- The Temporary (1995)
- The Country Life (1997)
- The Lucky Ones (2003)
- In the Fold (2005)
- Arlington Park (2006)
- The Bradshaw Variations (2009)
- The Outline Trilogy
- Outline (2014)
- Körvonal – Park, Budapest, 2021 · ISBN 9789633556405 · Fordította: Kada Júlia
- Transit (2016)
- Tranzit – Park, Budapest, 2021 · ISBN 9789633556368 · Fordította: Kada Júlia
- Kudos (2018)
- Babérok – Park, Budapest, 2022 · ISBN 9789633556382 · Fordította: Kada Júlia
- Outline (2014)
- Second Place (2021)
- A vendégház – Park, Budapest, 2023 · ISBN 9789633558249 · Fordította: Nádor Zsófia
- Parade (2024)
Nem fikció
- A Life's Work: On Becoming a Mother (2001)
- The Last Supper: A Summer in Italy (2009)[40][41]
- Aftermath: On Marriage and Separation (2012)
- Coventry: Essays (2019)
- Quarry (2022)[42]
Színház
- Medea, Euripides - A new Version, 2015, Commissioned by and originally produced at the Almeida(wd)[30] theatre in London, UK.
- Marble in Metamorphosis (2022)
Bevezetés és előszó
- Bonjour Tristesse(wd) by Françoise Sagan (Penguin, 2008)
- The Age of Innocence(wd) by Edith Wharton (Folio Society, 2009)
- The Rainbow(wd) by D. H. Lawrence (Vintage, 2011)
- Complete Stories by Kingsley Amis (Penguin Classics, 2011)
Short stories
- "After Caravaggio's Sacrifice of Isaac", Granta, 2003[43]
- "The Stuntman", The New Yorker, 2023[44]
Díjai
- 1993 Whitbread First Novel Award - Saving Agnes[45]
- 1997 Somerset Maugham Award - The Country Life[46]
- 2003 Whitbread Novel Award (shortlist) - The Lucky Ones[47]
- 2005 Man Booker Prize (longlist) – In the Fold[48]
- 2007 Orange Prize for Fiction (shortlist) - Arlington Park[49]
- 2014 Goldmiths Prize (shortlist)
- 2015 Folio Prize (shortlist)
- 2015 Bailey's Prize (shortlist)
- 2015 Scotiabank Giller Prize (shortlist)[50]
- 2015 Governor General's Literary Award for Fiction (shortlist)
- 2016 Goldsmiths Prize (shortlist)
- 2017 Scotiabank Giller Prize (shortlist)[51]
- 2018 Goldsmiths Prize (shortlist)[52]
- 2021 Booker Prize (longlist) - Second Place
- 2021 Governor General's Award for English-language fiction (shortlist) - Second Place[53]
- 2022 Prix Femina étranger - Second Place[54]
További irodalom
- "Suburban Worlds: Rachel Cusk and Jon McGregor." In B. Schoene. The Cosmopolitan Novel. Edinburgh University Press, 2009.
Jegyzetek
- ↑ https://www.britannica.com/art/Costa-Book-Award, 2021. február 2.
- ↑ https://rsliterature.org/fellow/rachel-cusk-3/, 2021. február 2.
- ↑ rachel-cusk
- ↑ https://www.livreshebdo.fr/article/claudie-hunzinger-rachel-cusk-et-annette-wieviorka-primees-au-femina-2022
- ↑ a b c d e Barber, Lynn. „Rachel Cusk: A fine contempt”, The Observer, 2009. augusztus 30. (Hozzáférés: 2019. április 23.)
- ↑ Bethune, Brian: Rachel Cusk: 'On a winding road in the dark'. Maclean's , 2015. október 26. (Hozzáférés: 2021. október 8.)
- ↑ a b c Kellaway, Kate. „Rachel Cusk: 'Aftermath was creative death. I was heading into total silence'”, The Observer, 2014. augusztus 24. (Hozzáférés: 2019. április 23.)
- ↑ Heti, Sheila. „The Art of Fiction No. 246”. The Paris Review, 35–63. o.
- ↑ a b c d Thurman, Judith. Rachel Cusk Gut-Renovates the Novel (amerikai angol nyelven) (2017. július 31.)
- ↑ Stella Dorothea Gibbons (1902. január 5. – 1989. december 19.) angol író, újságíró és költő.
- ↑ Garan Holcombe (2013), Rachel Cusk: Critical perspective, British Council, <https://literature.britishcouncil.org/writer/rachel-cusk>. Hozzáférés ideje: 29 December 2016
- ↑ "The Country Life", Publishers Weekly, 4 January 1999, <http://www.publishersweekly.com/978-0-312-19848-0>. Hozzáférés ideje: 29 December 2016
- ↑ Fiction Book Review: THE LUCKY ONES by Rachel Cusk, Author. Publishers Weekly , 2004. január 26. (Hozzáférés: 2021. május 12.)
- ↑ a b Granta list of Best Young British Novelists, 2003
- ↑ Cusk, Rachel. „I Was Only Being Honest”, The Guardian, 2008. március 21. (Hozzáférés: 2019. április 23.)
- ↑ Rachel Cusk (angol nyelven). Poets & Writers , 2018. június 19. (Hozzáférés: 2020. június 9.)
- ↑ The Folio Prize announces 2015 shortlist. The Folio Prize . (Hozzáférés: 2016. január 25.)
- ↑ Flood, Alison. „Goldsmiths book prize shortlist includes crowd-funded first novel”, The Guardian , 2014. október 1. (Hozzáférés: 2016. január 25.) (brit angol nyelvű)
- ↑ Flood, Alison. „Baileys women's prize for fiction shortlists debut alongside star names”, The Guardian, 2015. április 13. (Hozzáférés: 2016. január 25.)
- ↑ Judith Thurman (sz. 1946) amerikai író, életrajzíró és kritikus.
- ↑ „The 10 Best Books of 2015”, The New York Times, 2015. december 3. (Hozzáférés: 2019. április 23.)
- ↑ Heidi Suzanne Julavits (1969. április 20. –) amerikai író, a The Believer(wd) magazin alapító szerkesztője.
- ↑ Julavits, Heidi. „Rachel Cusk's Outline”, The New York Times, 2015. január 11. (Hozzáférés: 2022. április 28.)
- ↑ Dunmore, Helen. „Transit by Rachel Cusk – a woman's struggle to rebuild her life”, The Guardian, 2016. augusztus 28.
- ↑ Dwight Garner (1965. január 8. –) amerikai újságíró, a The New York Times hosszú távú írója és szerkesztője.
- ↑ Garner, Dwight. „Rachel Cusk's Transit Offers Transcendent Reflections”, The New York Times, 2017. január 17. (Hozzáférés: 2018. május 21.)
- ↑ Smee, Sebastian. „With Kudos, Rachel Cusk completes a literary masterpiece”, The Washington Post , 2018. május 29. (Hozzáférés: 2018. május 30.)
- ↑ Garner, Dwight. „With Kudos, Rachel Cusk Completes an Exceptional Trilogy”, The New York Times, 2018. május 21. (Hozzáférés: 2018. május 30.)
- ↑ Waldman, Katy. Kudos, the Final Volume of Rachel Cusk's "Faye" Trilogy, Completes an Ambitious Act of Refusal (2018. május 22.)
- ↑ a b Az 1980-ban megnyílt Almeida Theatre egy 325 férőhelyes, nemzetközi hírű produkciós ház, amely nevét arról az utcáról kapta, amelyen található, az Upper Street(wd) mellett, London Islington kerületében.
- ↑ Rachel Cusk interview: 'Medea is about divorce … A couple fighting is an eternal predicament. Love turning to hate' (angol nyelven). The Guardian , 2015. október 3. (Hozzáférés: 2022. február 18.)
- ↑ „Medea, Almeida Theatre, London — review”, Financial Times, 2015. október 4. (Hozzáférés: 2022. február 18.)
- ↑ Mabel Evans Dodge Sterne Luhan (született: Ganson; 1879. február 26. – 1962. augusztus 13.) a művészet gazdag amerikai mecénása volt, akit különösen a Taos(wd) művésztelephez kapcsoltak.
- ↑ Los Angeles Review of Books (amerikai angol nyelven). Los Angeles Review of Books , 2021. május 10. (Hozzáférés: 2021. október 22.)
- ↑ Where Life Ends and Art Begins: On Rachel Cusk's "Second Place" (amerikai angol nyelven). Cleveland Review of Books . (Hozzáférés: 2021. december 2.)
- ↑ Cusk, Rachel. „Rachel Cusk: my broken marriage”, The Guardian, 2012. február 17. (Hozzáférés: 2019. április 23.)
- ↑ Carponen, Claire: The $2.7 Million English Coastal Home Of Author Rachel Cusk Hits The Market (angol nyelven). Forbes . (Hozzáférés: 2021. március 15.)
- ↑ Rachel Cusk's house is an austere, experimental, hyper-modern masterpiece. (Shocking, right?) (amerikai angol nyelven). Literary Hub , 2019. augusztus 28. (Hozzáférés: 2021. március 15.)
- ↑ Hitchens, Antonia: Rachel Cusk's 'Second Place' Might Be the First Pandemic Novel. The Wall Street Journal , 2021. május 4. (Hozzáférés: 2021. október 8.)
- ↑ Laing, Olivia. „Review of The Last Supper: A Summer in Italy by Rachel Cusk”, The Guardian , 2009. január 24.
- ↑ Begley, Adam. „Review of The Last Supper: A Summer in Italy by Rachel Cusk”, The New York Times , 2009. május 28.
- ↑ C38 Quarry. Sylph Editions , 2022. április 1. (Hozzáférés: 2024. március 3.)
- ↑ "After Caravaggio's Sacrifice of Isaac," by Rachel Cusk. Granta , 2003. április 14. (Hozzáférés: 2024. február 9.)
- ↑ "The Stuntman," by Rachel Cusk (2023. április 17.)
- ↑ Whitbread Winners 1971-2005. Costa Book Awards. [2017. március 28-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2017. január 29.)
- ↑ Previous winners of the Somerset Maugham Awards. The Society of Authors. [2019. május 7-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2016. december 29.)
- ↑ „Whitbread 2003 shortlists”, The Daily Telegraph, 2003. november 10. (Hozzáférés: 2017. március 5.)
- ↑ In the Fold. The Man Booker Prizes. (Hozzáférés: 2016. december 30.)
- ↑ 2007 Shortlist. [2021. január 21-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2021. május 18.)
- ↑ The Scotiabank Giller Prize Presents Its 2015 Shortlist. Scotiabank Giller Prize, 2015. október 5. (Hozzáférés: 2017. március 5.)
- ↑ The Scotiabank Giller Prize Presents Its 2017 Shortlist. Scotiabank Giller Prize, 2017. október 2. (Hozzáférés: 2017. október 2.)
- ↑ Gatti, Tom. „Rachel Cusk makes Goldsmiths Prize shortlist for the third time”, New Statesman, 2018. szeptember 26. (Hozzáférés: 2019. április 23.)
- ↑ "Ivan Coyote, David A. Robertson & Julie Flett among finalists for $25K Governor General's Literary Awards". CBC Books, October 14, 2021.
- ↑ Dupuy, Éric. „Claudie Hunzinger, Rachel Cusk et Annette Wieviorka primées au Femina 2022”, Livres Hebdo, 2022. november 7. (Hozzáférés: 2022. november 8.) (francia nyelvű)
Fordítás
- Ez a szócikk részben vagy egészben a Rachel Cusk című angol Wikipédia-szócikk fordításán alapul. Az eredeti cikk szerkesztőit annak laptörténete sorolja fel. Ez a jelzés csupán a megfogalmazás eredetét és a szerzői jogokat jelzi, nem szolgál a cikkben szereplő információk forrásmegjelöléseként.
További információk
- Elaine Blair in The New Yorker on Rachel Cusk and Outline
- Invaded, destroyed, rebuilt: Outline by Rachel Cusk Mireille Juchau(wd)
- The Uncoupling by Ruth Franklin(wd)
Irodalom-portál • összefoglaló, színes tartalomajánló lap