Selehov
Selehov (Шелехов) | |||
![]() | |||
| |||
Közigazgatás | |||
Ország | ![]() | ||
Föderációs alany | Irkutszki terület | ||
Járás | Selehovi | ||
Irányítószám | 666030–666037 | ||
Körzethívószám | 39550 | ||
Testvérvárosok | Lista Nomi | ||
Népesség | |||
Teljes népesség |
| ||
Földrajzi adatok | |||
Időzóna | UTC+8, irkutszki idő | ||
Elhelyezkedése | |||
![]() ![]() Selehov Pozíció Oroszország térképén | |||
![]() | |||
![]() ![]() Selehov Pozíció az Irkutszki terület térképén | |||
Selehov weboldala | |||
![]() A Wikimédia Commons tartalmaz Selehov témájú médiaállományokat. |
Selehov (oroszul: Шелехов) város Kelet-Szibériában, Oroszország Irkutszki területén, a Selehovi járás székhelye. A szovjet korszakban alapított jelentős iparváros Irkutszk bolygóvárosának számít, elsősorban alumínium-kohászatáról ismert.
Lakossága: 47 943 fő (a 2010. évi népszámláláskor).[5]
A város névadója Grigorij Ivanovics Selehov (vagy Selihov) (1748–1795) orosz kereskedő, nagyvállalkozó, „Orosz Amerika” első állandó településeinek alapítója, az Orosz-amerikai Társaság létrehozásának kezdeményezője (az alapítást már nem érte meg).[6]
Fekvése
Irkutszk területi székhely mellett, az Irkut és mellékfolyója, az Olha közötti völgyben, az Irkutszk-cseremhovói-síkság déli peremén helyezkedik el. Távolsága a Bajkál-tótól 75 km, Irkutszktól kb. 15 km, de a két város határa közti autóúton csupán 7 km.
Területe kb. 3100 ha, tengerszint feletti közepes magassága 460 m. Az M-55 jelű autóút két részre osztja a várost, elválasztva a lakóterületeket az ipari zónától. A városon vezet át a transzszibériai vasútvonal is, a központi állomás neve Goncsarovo.
Éghajlata
A levegő évi középhőmérséklete: –1,1 °C. A januári középhőmérséklet –20,1 °C, a júliusi 17,7 °C. A csapadék mennyisége éves átlagban 490 mm. A fagymentes időszak átlagosan 97 napig tart. Sok éves átlagban az első fagyos nap szeptember 9., az utolsó június 1.
Története
Keletkezése és fejlődése szorosan kapcsolódott az alumíniumgyár építéséhez és történetéhez. A gyár helyéről, Irkutszk melletti felépítéséről 1951-ben született döntés. Selehovot 1956-ban a gyár építőinek településeként alapították, amikor a Komszomol kampányával ezer fiatalt irányítottak a területre. Első építői, majd első lakói is a központi (európai) országrészről érkezett építőmunkások, szakemberek voltak. A termelés beindításakor, 1962-ben kapott városi rangot. A gyár hőerőművét 1957-ben kezdték építeni, mely a várost ma is ellátja elektromos- és hőenergiával.
Gazdasága
Selehov a régió fejlett iparral rendelkező városainak egyike. Az ipar vezető ágazata a könnyűfémkohászat, legnagyobb létesítménye az aluminiumgyár. 1962-ben kezdte meg az aluminium gyártását, 1965-ben pedig a hengereltáru termelést. 1992-ben átalakult részvénytársasággá. 2007 óta a RUSZAL cégcsoporthoz tartozik.
1998-ban a részvénytársaságból kivált részekből két vállalat alakult. A „Kremnyij” Zrt. (a kremnyij jelentése 'szilícium') többek között a vegyipar számára és különféle ötvözetek készítéséhez állít elő szilíciumot; Oroszországban a tisztított (finomított) szilícium egyedüli gyártója. A SZUAL-PM Kft. porok, pigment- és pirotechnikai aluminiumporok készítésére specializálódott.
A városban előállított alumínium egyik nagy felhasználója az Irkutszkkabel gyár (nevével ellentétben szintén Selehov ipari zónájában van). A vállalatot 1966-ban alapították, 1992-ben privatizálták. Napjainkban a SZUAL cégcsoport tagja, Oroszország öt legnagyobb kábelgyárának egyike. Az építőanyagipar legnagyobb helyi vállalata a Kelet-szibériai vasbetonszerkezetek gyára (kft.).
Közlekedése
A transzszibériai vasút és az országos jelentőségű autóút állandó és gyors összeköttetést biztosít az Irkutszki terület városaival és az ország központi részeivel. A város mellett, az M-53-as (Krasznojarszk–Irkutszk) és az M-55-ös (Irkutszk–Csita) autóút találkozásánál elkerülőút épült, így a tranzitforgalom nem terheli a városi közlekedést.
Az aluminiumgyár építésével egyidőben a mai ipari zóna területén hozták létre Goncsarovo vasútállomást, melynek új épülete az 1980-as években készült el. További két vasúti megálló is van a városban: az egyik a külvárosi gyorsvasút vonalán, a másik az ipari zónában.
Az ország nagyvárosaival az Irkutszkba közlekedő légijáratok biztosítják a kapcsolatot, a repülőtér 26 km-re fekszik Selehov központjától.
Jegyzetek
- ↑ a b c d e f g h i j k Народная энциклопедия «Мой город». Шелехов (город)
- ↑ Численность населения Российской Федерации по муниципальным образованиям на 1 января 2013 года. Таблица 33. Численность населения городских округов, муниципальных районов, городских и сельских поселений, городских населённых пунктов, сельских населённых пунктов (orosz nyelven). Orosz Szövetségi Állami Statisztikai Hivatal, 2013
- ↑ Численность населения Российской Федерации по муниципальным образованиям на 1 января 2017 года (orosz nyelven). Orosz Szövetségi Állami Statisztikai Hivatal, 2017
- ↑ Численность населения Российской Федерации по муниципальным образованиям на 1 января 2018 года (orosz nyelven). Orosz Szövetségi Állami Statisztikai Hivatal, 2018
- ↑ A 2010. évi népszámlálás adatai. Oroszország statisztikai hivatala. [2013. május 23-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2015. november 5.)
- ↑ Selihov (Selehov) (Irkipedia.ru)
Források
- Goroda Rosszii. Enciklopegyija (orosz nyelven). Moszkva: Izd. Bolsaja Rosszijszkaja Enciklopegyija (1994)
- Selehov (orosz nyelven). Irkipedia.ru. (Hozzáférés: 2015. október 25.)
- M. A. Vinokurov, A. P. Szuhodolov: Vihorevka (orosz nyelven). Irkipedia.ru. (Hozzáférés: 2015. április 6.)
- Ekonomika (A járás honlapja)
Földrajzportál • összefoglaló, színes tartalomajánló lap