Szcintillátor
![]() | Ez a szócikk nem tünteti fel a független forrásokat, amelyeket felhasználtak a készítése során. Emiatt nem tudjuk közvetlenül ellenőrizni, hogy a szócikkben szereplő állítások helytállóak-e. Segíts megbízható forrásokat találni az állításokhoz! Lásd még: A Wikipédia nem az első közlés helye. |
![]() | Ebben a szócikkben még nincs vagy aránytalanul kevés a folyó szöveggel írt tartalom. Ha kedvet érzel a bővítéséhez, és megbízható forrásaid is vannak hozzá, ne habozz! A szerkesztéshez kattints ide! |
A szcintillátorok olyan anyagok, amik az ionizáló sugárzás hatására rövid fényimpulzust bocsátanak ki.
Típusai
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/7/7b/Plastic_scintillator.jpg/250px-Plastic_scintillator.jpg)
A szcintillátorokat az aktív anyag fajtája szerint több csoportba sorolhatjuk:
- szervetlen ionkristályok (NaI(Tl), CsI(Tl), BGO)
- szerves egykristályok (antracén, naftalin)
- szcintilláló oldatok (toluol)
Tulajdonságai
- olcsóak
- egyszerűen lehet nagy detektort készíteni
- hatásfokuk nagy, és növekszik az elektronok koncentrációjával, vagyis az alkalmazott elemek átlagos rendszámával.
- gyorsak – rövid a holtidejük (10−9 s)
- a fényimpulzus alakjából következtetni lehet a ionizáló sugárzás fajtájára
Hátrányuk, hogy az energiafelbontásuk kicsi (500 eV).
Alkalmazásuk
A szcintillátorokat a részecskefizika a részecskedetektorok egy típusában, szcintillációs számlálókban alkalmazza. Mivel a fény gyenge (szabad szemmel nehezen megfigyelhető), ezért fotoelektron-sokszorozóval erősítik.
Fizikaportál • összefoglaló, színes tartalomajánló lap