Tengerparti iringó
![]() | ||||||||||||||||||||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
![]() Tengerparti iringók Törökországban | ||||||||||||||||||||||||||
Rendszertani besorolás | ||||||||||||||||||||||||||
| ||||||||||||||||||||||||||
Tudományos név | ||||||||||||||||||||||||||
Eryngium maritimum L. | ||||||||||||||||||||||||||
Szinonimák | ||||||||||||||||||||||||||
| ||||||||||||||||||||||||||
Hivatkozások | ||||||||||||||||||||||||||
![]() A Wikifajok tartalmaz Tengerparti iringó témájú rendszertani információt. ![]() A Wikimédia Commons tartalmaz Tengerparti iringó témájú médiaállományokat és Tengerparti iringó témájú kategóriát. |
A tengerparti iringó (Eryngium maritimum) az ernyősvirágzatúak (Apiales) rendjébe, ezen belül a zellerfélék (Apiaceae) családjába tartozó faj.
Előfordulása
A tengerparti iringó elterjedési területe a Földközi-tenger partvidéke Anatóliáig (Izraeltől Törökországig) és Észak-Afrikáig (Marokkótól Egyiptomig), a Fekete-tenger, az Atlanti-óceán partjai Nyugat-Angliáig és Dél-Skandináviáig. Cipruson és Grúziában is vannak őshonos állományai.
Megjelenése
A tengerparti iringó 15-60 centiméter magas, bogáncsra emlékeztető, gyakran félgömb alakú, szürkészöld, ritkábban kékes árnyalatú, kopasz, kétéves vagy évelő növény. Gyökerei csomósak, alig rostosak. Szára felálló, felső részén terpedten elágazik. Levelei eleinte durva szövetűek, később merevek, erősen bőrneműek, erezetük hálós, gyakran fehéres-deresek. A levéllemez kerekded vagy vese alakú, szíves vagy levágott vállú, a növény felső részén egyre inkább 3-5 karéjú, durván, öblösen tüskés-fogas és hullámos szélű. Az alsó levelek csokorszerűen helyezkednek el, és hosszú nyélbe keskenyednek, a felsők rövid nyelűek, míg a murvalevelek ülők, szárölelők. Az ernyővirágzatok nyíláskor csaknem gömb alakúak, a virágok kékeslilák vagy fehéresek.
Életmódja
A tengerparti iringó a hullámtértől távolabb fekvő homokos tengerpartok, homokdűnék lakója.
A virágzási ideje júniustól augusztusig tart.
Képek
- a növény
- a természetes
- élőhelyén
- virága
- levelei
- múzeumi példány
- rajzok a növényről
-
Források
- Nagy európai természetkalauz. Összeáll. és szerk. Roland Gerstmeier. 2. kiadás. Budapest: Officina Nova. 1993. ISBN 963 8185 40 6
- http://www.theplantlist.org/tpl/record/kew-2799418
- https://web.archive.org/web/20090120082217/http://www.ars-grin.gov/cgi-bin/npgs/html/taxon.pl?317518 - USDA, ARS, National Genetic Resources Program. Eryngium maritimum in the Germplasm Resources Information Network (GRIN), US Department of Agriculture Agricultural Research Service. Accessed on 07-Oct-06.
Biológiaportál • összefoglaló, színes tartalomajánló lap