Bob Tisdall
Bob Tisdall | |||
---|---|---|---|
Født | 16. mai 1907[1]![]() Nuwara Eliya | ||
Død | 27. juli 2004[1]![]() Nambour | ||
Beskjeftigelse | Friidrettsutøver ![]() | ||
Utdannet ved | Edgeborough School | ||
Nasjonalitet | Irland | ||
Sport | Friidrett | ||
Høyde | 186 centimeter |
Robert Morton Newburgh «Bob» Tisdall (født 16. mai 1907 i Nuwara Eliya, Ceylon (i dag Sri Lanka), død 27. juli 2004 i Nambour, Queensland, Australia) var en allsidig friidrettsutøver som konkurrerte for Irland.
Bob Tisdall vokste opp i Nenagh i grevskapet Tipperary. Han studerte i Cambridge, og konkurrerte blant annet på 400 yards, 100 yards hekk, lengde og i kulestøt.
I 1932 kvalifiserte han seg til det irske OL-laget. Etter at han hadde satt irsk rekord på 440 yards hekk med 54,2 sekunder, ble han tatt ut til OL 1932 i Los Angeles for å delta på 400 meter hekk og i tikamp.
OL 1932
31. juli 1932 vant Tisdall sitt kvalifiseringsheat på 400 meter hekk med tiden 54,8. Senere samme dag seiret han også i semifinalen, denne gang på tiden 52,8. Finalen ble arrangert 1. august. Med i feltet var OL-vinneren fra 1924, amerikaneren Morgan Taylor, som også var verdensrekordinnehaver med tiden 52,0. Med i finalefeltet var også OL-vinneren fra 1928, briten David Burghley.
Resultatlisten ble slik:
- Robert Tisdall, Irland – 51,7
- Glenn Hardin, USA – 51,9
- Morgan Taylor, USA – 52,0
- David Burghley, Storbritannia – 52,2
Robert Tisdall var dermed OL-vinner. Tiden ble imidlertid ikke anerkjent som verdensrekord, siden han hadde revet den siste hekken. Om lag en time etter finalen på 400 meter hekk vant Patrick O’Callaghan gull i sleggekast, så 1. august 1932 er den største dagen i irsk friidretts historie. Fem dager etter hekkefinalen ble Tisdall nummer fem i tikamp.
Fire år senere vant Glenn Hardin OL-gull på 400 meter hekk. Dermed hadde alle de fire fremste i finalen i 1932 tatt OL-gull på denne distansen.
Etter 1932
I 1934 utvandret Tisdall til Sør-Afrika, der han arbeidet som lærer. Senere bodde Tisdall i Kenya, Rhodesia, Tanzania og Irland. I 1969 dro han til det sørlige Australia, der han slo seg ned som farmer. I 2000 deltok Tisdall i det olympiske fakkelstafetten.
OL-medaljer
- 1932
Los Angeles -
Gull i friidrett, 400 meter hekk
Referanser
- ^ a b Dictionary of Irish Biography, oppført som Robert Morton Newburgh (Bob) Tisdall, Dictionary of Irish Biography-ID 009367[Hentet fra Wikidata]
Kilder
- Ekkehard zur Megede: The Modern Olympic Century 1896-1996 Track and Fields Athletics, Berlin 1999.
Eksterne lenker
- (en) Bob Tisdall – Olympics.com
- (en) Bob Tisdall – Olympic.org
- (en) Bob Tisdall – Olympedia
- (en) Bob Tisdall – Track and Field Statistics
- v
- d
- r
![De olympiske ringer](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/5/5c/Olympic_rings_without_rims.svg/50px-Olympic_rings_without_rims.svg.png)
- 1900:: John Tewksbury
- 1904:: Harry Hillman
- 1908:: Charles Bacon
- 1920:: Frank Loomis
- 1924: Morgan Taylor
- 1928: David Burghley
- 1932: Bob Tisdall
- 1936: Glenn Hardin
- 1948: Roy Cochran
- 1952: Charles Moore
- 1956: Glenn Davis
- 1960: Glenn Davis
- 1964: Rex Cawley
- 1968: David Hemery
- 1972: John Akii-Bua
- 1976: Edwin Moses
- 1980: Volker Beck
- 1984:: Edwin Moses
- 1988: Andre Phillips
- 1992:: Kevin Young
- 1996: Derrick Adkins
- 2000: Angelo Taylor
- 2004:: Félix Sánchez
- 2008:: Angelo Taylor
- 2012:: Félix Sánchez
- 2016:: Kerron Clement
- 2020:: Karsten Warholm
- 2024:: Rai Benjamin