Brabazon-komiteen
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/1/1e/ATP_018936_G.jpg/250px-ATP_018936_G.jpg)
Brabazon-komiteen ble satt sammen av den britiske regjering under andre verdenskrig for å forsikre om at britisk flyindustri ville være konkurransekraftig på et internasjonalt marked den dag krigen var over.
Komiteens formann var John Moore-Brabazon, som var den første engelskmann som hadde ført et motorisert luftfartøy og var innehaver av Storbritannias første flysertifikat. Han hadde vært transportminister, og ble seinere minister for militærflyproduksjon (Minister of Aircraft Production). Han ble i 1942 utpekt av Winston Churchill til å lede komiteen som uoffisielt skulle få hans navn. Innen komiteen kom i gang, var han utnevnt til baron Brabazon of Tara.
Den første komiteen
Komiteen kom første gang sammen i desember 1942. Det ble satt opp retningslinjer for hva slags fly man forventet ville kunne være konkurransekraftige på et fremtidig sivilt marked. Man så også på motortyper.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/f/f7/De-Havilland-DH.104-Dove-RAF.jpg/250px-De-Havilland-DH.104-Dove-RAF.jpg)
Komiteen leverte i februar 1943 sin første rekommendasjon til regjeringen. Man hadde kommet til at britisk flyindustri allerede hadde, eller snart ville ta i bruk, passende flytyper som kunne tilpasses sivilt bruk:
- 1. Avro York
- 2. Vickers Warwick
- 3. og 4. Varianter av Short Sunderland
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/41/Viscount_700_G-AMAV_NZ_Air_Race.jpg/250px-Viscount_700_G-AMAV_NZ_Air_Race.jpg)
Videre skulle man utvikle 5 nye fly:
- Type I: et landbasert langdistansefly for nord-atlantiske flyruter.
- Type II: et økonomisk alternativ til DC-3 for europeiske ruter.
- Type III: et firemotors landbasert mellomdistansefly for trafikk innen det britiske imperiet.
- Type IV: et jetdrevet postfly for trafikk over Nord-Atlanteren.
- Type V: et tomotors matefly for trafikk fra kortbanenettet til storflyplassene, med plass til 14 passasjerer.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/1/14/Comet_4.jpg/250px-Comet_4.jpg)
Produksjonen av disse flyene skulle ta til så fort krigsinnsatsen tillot det. Under ingen omstendigheter skulle utviklingen av disse flyene gå ut over krigsproduksjonen.
Den andre komiteen
Etter den første komiteens innstillinger, ble det i mai 1943 satt sammen en ny, denne gang med et større innslag av folk fra flyindustrien der den første komiteen stort sett besto av politikere. Dens innstilling var mye mer spesifikk med tanke på hvilke produsenter som skulle produsere hvilke fly. I tillegg hadde komiteen fylt på med ytterligere et par kategorier. Innstillingen til den andre Brabazon-komiteen kan summeres slik:
Type | Beskrivelse | Produsent | Navn |
---|---|---|---|
I | Nord-Atlanteren uten opphold | Bristol | Brabazon |
II | Europeisk transport | Airspeed | Ambassador |
III a | Langdistanse innen Imperiet | Avro | 693 |
III b | Mellomdistanse innen Imperiet | Avro | 690 |
IV | Raskt postfly | de Havilland | 106 |
V a | Transport/matefly | Miles | Marathon |
V b | Lett transport | de Havilland | Dove |
Konklusjon
Til tross for komiteens arbeid, måtte man tidlig se seg slått av fly som Douglas DC-4 og Lockheed Constellation. Likevel ble et par av flyene som kom ut av komiteens arbeid, som de Havilland Comet, de Havilland Dove og Vickers Viscount, en betinget suksess.
Bibliografi
«The Brabazon Committee and British airliners 1945-1960», Mike Phipp 2007
Portal: Andre verdenskrig