Christiaan Berger
Christiaan Berger | |||
---|---|---|---|
![]() | |||
Født | 27. apr. 1911![]() Amsterdam | ||
Død | 12. sep. 1965![]() Amsterdam | ||
Beskjeftigelse | Sprinter, friidrettsutøver ![]() | ||
Nasjonalitet | Kongeriket Nederlandene | ||
Sport | Friidrett | ||
Høyde | 183 centimeter | ||
Christiaan Berger på Commons |
Medaljeoversikt | |||
---|---|---|---|
Konkurrerte for ![]() | |||
![]() | |||
Gull | Torino 1934 | 100 m | |
Gull | Torino 1934 | 200 m | |
Bronse | Torino 1934 | 4 × 100 m stafett |
Christiaan David «Chris» Berger (født 27. april 1911[1], død 12. september 1965) var en nederlandsk friidrettsutøver som konkurrerte i sprintløp.
Idrettskarriere
Berger var fotballspiller og gikk over til løping etter å ha vunnet en nasjonal tittel på 100 meter for fotballspillere. I 1930 satte han personlig rekord på 200 meter med tiden 21,1. Dette var europeisk rekord fram til 1951 og var nederlandsk rekord til 1965. Høydepunktene i karrieren kom i 1934, da han tangerte verdensrekorden på 100 meter på 10,3 i Amsterdam. Seinere det året, i det første EM i friidrett i 1934, vant han både 100 meter og 200 meter og kom på tredjeplass med det nederlandske stafettlaget på 4 x 100 meter. Den tyske sprinteren Erich Borchmeyer ble opprinnelig utropt som vinner av 100 meter. Dette ledet til raseri blant tilskuerne, som tydeligvis mente at Berger var den første over målstreken. Juryen valgte derfor å utsette avgjørelsen til målfotoet ville bli tilgjengelig neste dag. Etter gjennomgang av målfotoet viste det seg at det faktisk var Berger som hadde vunnet.
Berger deltok to ganger i de olympiske sommerleker uten å gjøre seg særlig bemerket. Det var ventet mye av de nederlandske deltakerne i Sommer-OL 1932, men etter ti dagers reise med båt og en uke med tog ble lekene i Los Angeles en skuffelse. Berger ble utslått i semifinalene på begge sprintdistansene. I Sommer-OL 1936 var Bergers form ikke på topp og han ble overskygget av sine egne landsmenn Tinus Osendarp og Wil van Beveren, i tillegg til at det nederlandsk stafettlaget endte opp med å miste stafettpinnen i finalen.
Mellom 1930 og 1934 vant Christiaan Berger åtte nederlandske titler, fire i hver av sprintøvelsene. Han avsluttet karrieren som aktiv utøver i 1943 og ble oppsynsmann på Olympisch Stadion i Amsterdam. Han døde i Amsterdam i 1965. Hans datter Elles var en populær programledere på nederlandsk fjernsyn.
Referanser
- ^ CHRIS BERGER hos Iaad.org
Kilder
- Heere, A. and Kappenburg, B. (2000) 1870 – 2000, 130 jaar atletiek in Nederland. Groenevelt b.v.
- Bijkerk, T. (2004) Olympisch Oranje. De Vrieseborch
Eksterne lenker
- (en) Christiaan Berger – Olympics.com
- (en) Christiaan Berger – Olympic.org
- (en) Christiaan Berger – Olympedia
- (en) Christiaan Berger – World Athletics
- (en) Christiaan Berger – European Athletic Association
- (en) Christiaan Berger – Track and Field Statistics
- v
- d
- r
- 1934: Christiaan Berger
- 1938: Martinus Osendarp
- 1946: John Archer
- 1950: Etienne Bally
- 1954: Heinz Fütterer
- 1958: Armin Hary
- 1962: Claude Piquemal
- 1966: Wieslaw Maniak
- 1969: Valerij Borzov
- 1971: Valerij Borzov
- 1974: Valerij Borzov
- 1978: Pietro Mennea
- 1982: Frank Emmelmann
- 1986: Linford Christie
- 1990: Linford Christie
- 1994: Linford Christie
- 1998: Darren Campbell
- 2002: Francis Obikwelu
- 2006: Francis Obikwelu
- 2010: Christophe Lemaitre
- 2012: Christophe Lemaitre
- 2014: James Dasaolu
- 2016: Churandy Martina
- 2018: Zharnel Hughes
- 2022: Marcell Jacobs
- 2024: Marcell Jacobs