Harri Holkeri
Harri Holkeri | |||
---|---|---|---|
![]() | |||
Født | Harri Hermanni Holkeri 6. jan. 1937[1][2] ![]() Oripää | ||
Død | 7. aug. 2011[3][2]![]() Helsingfors | ||
Beskjeftigelse | Politiker, diplomat, bankier ![]() | ||
Embete |
| ||
Akademisk grad | Master of Social Science (1963–) (utdannet ved: Helsingfors universitet) | ||
Utdannet ved | Helsingfors universitet (1958–1963) | ||
Parti | Samlingspartiet | ||
Nasjonalitet | Finland | ||
Gravlagt | Sandudds begravningsplats (2011–)[4] | ||
Utmerkelser | 13 oppføringer Honorary Knight Commander of the Order of the British Empire[5] Valtioneuvos (1998) Storkors av Finlands hvite roses orden[6] Kommandør av Finlands løves orden[6] Medal for Military Merits[7] Krigsinvalidernas förtjänstkors[7] Kommandør av 1. klasse av Nordstjerneordenen[7] Storridder med stjerne av Den islandske falkeorden[8] Stort fortjenstkors med stjerne av Forbundsrepublikken Tysklands fortjenstorden[7] Storkorset av Isabella den katolskes orden[7] Gjenfødelsesordenen[7] De tre guddommelige makters orden[7] Kommandør med stjerne av Ungarns fortjenstorden[9] | ||
Harri Holkeri på Commons |
Harri Hermanni Holkeri (født 6. januar 1937 i Oripää, død 7. august 2011 i Helsingfors) var en finsk konservativ politiker for Samlingspartiet.[10] Han var fra 1987 til 1991 Finlands statsminister. Etter statsministerperioden var han engasjert i internasjonalt diplomati.
Holkeri var utdannet ved Helsingfors universitet, der han studerte statsvitenskap og ble pol.kand. i 1962. Han var tidlig politisk engasjert og gikk med i Samlingspartiets ungdomsparti. I 1965 ble han partisekretær i Samlingspartiet, ble innvalgt i Riksdagen i 1970 og ble i 1971 partileder. Holkeri forlot Riksdagen i 1978 for å bli medlem i styret i Finlands Bank, der han satt til 1997. Han stilte i 1982 som presidentkandidat, men ble slått av Mauno Koivisto. I 1987 ble han statsminister i spissen for en koalisjonsregjering bestående av Samlingspartiet, Sosialdemokratene, Svenska folkpartiet og Finlands landsbygdsparti. Holkeri forsøkte i 1988 igjen å bli president, men lykkes heller ikke i andre forsøk.
Etter at Holkeri i 1991 gikk av som statsminister ble han involvert i internasjonalt diplomati. Han deltok fra 1995 som fredsmegler i Nord-Irland, en prosess som ledet fram til Langfredagsavtalen i 1998. Holkeri var fra 2000 til 2001 president i FNs 55. generalforsamling. Fra 2003 til 2004 var han sjef for FNs midlertidige administrasjon i Kosovo, UNMIK.
Holkeri ble i 1998 tildelt tittelen statsråd av Finlands president. For sin innsats i fredens tjeneste i Nord-Irland ble Holkeri i 1999 tildelt et britisk æresadelskap.[11] Dette skjedde gjennom utnevnelse til kommandørridder av Order of the British Empire.
Referanser
- ^ Biografiskt lexikon för Finland, «Harri Holkeri», Biografisk leksikon for Finland ID 4160-1416928956766[Hentet fra Wikidata]
- ^ a b Munzinger Personen, Munzinger IBA 00000015528, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
- ^ yle.fi[Hentet fra Wikidata]
- ^ www.helsinginseurakunnat.fi[Hentet fra Wikidata]
- ^ yle.fi, besøkt 11. september 2023[Hentet fra Wikidata]
- ^ a b The National Biography of Finland, Kansallisbiografia-ID 660[Hentet fra Wikidata]
- ^ a b c d e f g Who's who in Finland, side(r) 227, utgitt 1994[Hentet fra Wikidata]
- ^ www.forseti.is, besøkt 11. september 2023[Hentet fra Wikidata]
- ^ Helsingin Sanomat, side(r) A4, utgitt 28. mai 1993[Hentet fra Wikidata]
- ^ «Statsrådet Harri Holkeri har dött». Hufvudstadsbladet (svensk). 7. august 2011. Arkivert fra originalen 25. mai 2012.
- ^ «Finnish chair of Northern Ireland peace talks dies» (engelsk). BBC News. 8. august 2011.
Eksterne lenker
- (en) Harri Holkeri – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
- (en) Harri Holkeri på Internet Movie Database
- (sv) Harri Holkeri hos Finlands riksdag
- (sv) Harri Holkeri hos Finlands statsråd
- «Harri Holkeri». Biografiskt lexikon för Finland (svensk). Helsingfors: Svenska litteratursällskapet i Finland. 2008–2011. URN:NBN:fi:sls-4160-1416928956766.
- v
- d
- r
- Svinhufvud (1917)
- Paasikivi (1918)
- Ingman (1918)
- Castrén (1919)
- Vennola (1919)
- Erich (1920)
- Vennola (1921)
- Cajander (1922)
- Kallio (1922-1923)
- Cajander (1924)
- Ingman (1924)
- Tulenheimo (1925)
- Kallio (1925)
- Tanner (1926)
- Sunila (1927)
- Mantere (1928)
- Kallio (1929)
- Svinhufvud (1930)
- Sunila (1931)
- Kivimäki (1932-1935)
- Kallio (1936)
- Cajander (1937-1938)
- Ryti (1939-1940)
- Rangell (1941-1942)
- Linkomies (1943)
- Castrén (1944)
- Paasikivi (1944-1945)
- Pekkala (1946-1947)
- Fagerholm (1948-1949)
- Kekkonen (1950-1953)
- Tuomioja (1953)
- Törngren (1954)
- Kekkonen (1954-1955)
- Fagerholm (1956)
- Sukselainen (1957)
- Fieandt (1957)
- Kuuskoski (1958)
- Fagerholm (1958)
- Sukselainen (1959-1960)
- Miettunen (1961)
- Karjalainen (1962)
- Lehto (1963)
- Virolainen (1964-1966)
- Paasio (1966-1967)
- Koivisto (1968-1969)
- Aura (1970)
- Karjalainen (1970-1971)
- Aura (1971)
- Paasio (1972)
- Sorsa (1972-1975)
- Liinamaa (1975)
- Miettunen (1975-1977)
- Sorsa (1977-1978)
- Koivisto (1979-1981)
- Sorsa (1982-1986)
- Holkeri (1987-1990)
- Aho (1991-1994)
- Lipponen (1995-2002)
- Jäätteenmäki (2003)
- Vanhanen (2003–2009)
- Kiviniemi (2010–2011)
- Katainen (2011–2014)
- Stubb (2014–2015)
- Sipilä (2015–2019)
- Rinne (2019)
- Marin (2019–2023)
- Orpo (2023–)
Portal: Konservatisme