Henri La Fontaine
Henri La Fontaine | |||
---|---|---|---|
![]() | |||
Født | 22. apr. 1854[1][2][3][4]![]() Brussel | ||
Død | 14. mai 1943[1][3][4]![]() Woluwe-Saint-Lambert[5] | ||
Beskjeftigelse | Politiker, advokat, bibliograf, pasifist, kvinnesaksforkjemper, jurist ![]() | ||
Embete |
| ||
Utdannet ved | Université libre de Bruxelles | ||
Søsken | Léonie La Fontaine | ||
Nasjonalitet | Belgia | ||
Utmerkelser | Nobels fredspris (1913)[6][7] | ||
Henri La Fontaine på Commons |
![]() |
Nobels fredspris 1913 |
Henri Marie La Fontaine (født 22. april 1854 i Brussel i Belgia, død 14. mai 1943 samme sted) var professor i internasjonal rett, medlem av det belgiske parlamentet (Sénateur) i 36 år, og president for Det internasjonale fredsbyrå i Bern. Han mottok Nobels fredspris i 1913; begrunnelsen var at «han var den faktiske leder av fredsbevegelsen i Europa».[8]
Biografi
La Fontaine ble født i Brussel og studerte juss ved Universitetet der. Han fullførte utdanningen i 1877, og etablerte seg som en autoritet, særlig innenfor internasjonal rett. Sammen med søsteren Leonie La Fontaine involverte han seg tidlig i kampen for kvinners rettigheter og etablerte i 1890 Den Belgiske Liga for Kvinners Rettigheter. I 1893 ble han professor ved Universitetet i Brussel innen internasjonal rett og to år senere ble han valgt inn som representant for det sosialistiske parti til Belgias senat. Han fungerte som viseordfører for senatet i perioden 1919 til 1932.
La Fontaine var medlem av den belgiske delegasjonen på fredskonferansen i Paris i 1919 og utsending til møtene i Folkeforbundet i 1920-21.
La Fontaine kom med i den internasjonale fredsbevegelsen i løpet av 1880-tallet. I 1907 ble han president i Det internasjonale fredsbyrå (Bureau International Permanent de la Paix), en organisasjon som ble tildelt Nobels fredspris i 1910.
Nobels fredspris
Henri La Fontaine fikk Nobels fredspris i 1913. Nobelkomiteen trakk frem La Fontaine som den folkelige fredsbevegelsens sanne leder og hans lange engasjement for fredssaken. Det ble også nevnt at han var den første sosialist til å motta prisen.[9]
Prispengene aktet La Fontaine å bruke til grunnleggeklse av en «internasjal by». Men utbruddet av første verdenskrig kullkastet den planen.
Under første verdenskrig reiste La Fontaine til USA og holdt der forelesninger om internasjonalismen og Folkeforbundet. Etter krigen ble han den belgiske regjerings delegerte ved fredskonferansen og til Folkeforbundet.
Han hjalp senere til med å organisere Den panafrikanske kongress i 1921[10].
Referanser
- ^ a b Autorités BnF, data.bnf.fr, besøkt 10. oktober 2015[Hentet fra Wikidata]
- ^ Hrvatska enciklopedija, Hrvatska enciklopedija-ID 35088, oppført som Henri Marie Lafontaine[Hentet fra Wikidata]
- ^ a b Brockhaus Enzyklopädie, oppført som Henri Marie La Fontaine, Brockhaus Online-Enzyklopädie-id la-fontaine-henri-marie[Hentet fra Wikidata]
- ^ a b Social Networks and Archival Context, SNAC Ark-ID w65t4848, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
- ^ ODIS, ODIS ID PS_95017, besøkt 22. januar 2024[Hentet fra Wikidata]
- ^ Nobelstiftelsen, «Table showing prize amounts», verkets språk engelsk, utgitt april 2019, besøkt 4. februar 2021[Hentet fra Wikidata]
- ^ nobelprize.org, «The Nobel Peace Prize 1913», verkets språk engelsk, besøkt 4. februar 2021[Hentet fra Wikidata]
- ^ "Henri La Fontaine – Facts". Nobelprize.org. Nobel Media AB 2014. Web. 19. januar 2017.
- ^ Nobelprize.org / Ragnvald Moe (3. mars 2015). «Nobel Peace Prize presentation speech 1913». nobelprize.org.
- ^ Amzat Boukari-Yabara: Une histoire du panafricanisme, s. 73, 2014
Eksterne lenker
- (en) Nobels fredspris 1913 hos Nobelprize.org
- (en) Henri La Fontaine hos Nobelprize.org i forbindelse med tildelingen av Nobels fredspris 1913
- v
- d
- r
- Henri Dunant / Frédéric Passy (1901)
- Élie Ducommun / Charles Gobat (1902)
- Randal Cremer (1903)
- Folkerettsinstituttet (1904)
- Bertha von Suttner (1905)
- Theodore Roosevelt (1906)
- Ernesto Moneta / Louis Renault (1907)
- Klas Arnoldson / Fredrik Bajer (1908)
- Auguste M.F. Beernaert / Paul Estournelles de Constant (1909)
- Det internasjonale fredsbyrå (1910)
- Tobias Asser / Alfred Fried (1911)
- Elihu Root (1912)
- Henri La Fontaine (1913)
- Det internasjonale Røde Kors (1917)
- Woodrow Wilson (1919)
- Léon Bourgeois (1920)
- Hjalmar Branting / Christian Lange (1921)
- Fridtjof Nansen (1922)
- Austen Chamberlain / Charles Dawes (1925)
- Komplett liste
- (1901–1925)
- (1926–1950)
- (1951–1975)
- (1976–2000)
- (2001–2025)