Intermedio
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/e/ed/La_pellegrina_1589_-_Intermedio_3_-_Il_combattimento_pitico_d%E2%80%99Apollo.jpg/250px-La_pellegrina_1589_-_Intermedio_3_-_Il_combattimento_pitico_d%E2%80%99Apollo.jpg)
Intermedio, eller intermezzo var i den italienske renessansen en forestilling, gjerne med dans, som ble framført som mellomakt i skuespill oppført for å feire spesielle hendelser ved hoffet.
I byer som Firenze og Ferrara var herskerfamilienes bryllup (eller lignende statlige arrangementer) den vanligste anledningen til storslåtte intermedier. De best dokumenterte ble oppført under Medici-familiens bryllupsfester: storhertugen av Toscana finansierte i 1589 ikke mindre enn 18 festivalbøker og andre trykksaker i forbindelse med bryllupet til Ferdinando de' Medici og Christina av Lorraine.[1]
Blomstringstida var seint på 1500-tallet, men det ble skrevet og framført intermedier fra seint 1400-tall og gjennom hele 1600-tallet. Etter 1600 gikk formen inn i operaen, eventuelt som mellomspill. I enkelte sammenhenger kunne det fortsatt brukes intermedier i skuespill.
Lignende former utenfor Italia
En lignende form utviklet seg i Frankrike på samme tid som i Italia. Den franske formen ble kalt intermède og var mer basert på dans enn den italienske.
Engelske masques har mange likheter med det italienske intermedio, men opphavet var ikke som en "filler" mellom aktene.
Intermezzoet i 1700-tallets opera seria viser trekk fra renessanseformen og var korte komiske mellomspill som ble plassert mellom aktene i de ellers «heroiske» seria-verkene.
Den nordtyske kirkemusikk-komponisten Thomas Selle flettet flerkorige motetter som han kalte Intermedien inn mellom bibelhistoriene i sine pasjoner for å oppsummere og kommentere fortellingene.
Referanser
- ^ Reed & Wallace:205-7
Kilder
- Elisabeth Th. Hilscher-Fritz: «Intermedien (Intermezzi)» i Oesterreichisches Musiklexikon. Onlineutgaven, Wien 2002 ff., ISBN 3-7001-3077-5.
- Artikkelen «Intermedio», i The New Grove Dictionary of Music and Musicians, red. Stanley Sadie. 20 bind. London, Macmillan Publishers Ltd., 1980. ISBN 1-56159-174-2
Litteratur
- Warren Kirkendale, Emilio De' Cavalieri Gentiluomo Romano, (Florence, 2001).
- Alois Nagler, Theatre Festivals of the Medicis 1539-1637, 1964, Yale UP
- The New Harvard Dictionary of Music, red. Don Randel. Cambridge, Massachusetts, Harvard University Press, 1986. ISBN 0-674-61525-5
- Reed, Sue Welsh & Wallace, Richard (red.), Italian Etchers of the Renaissance and Baroque, 1989, Museum of Fine Arts, Boston, ISBN 0-87846-306-2 eller 304-4 (paperback)
- James Saslow: The Medici Wedding of 1589', Yale University Press, 1996