Júlia Sigmond
Júlia Sigmond | |||
---|---|---|---|
Født | 11. juli 1929[1]![]() Turda | ||
Død | 23. mars 2020[2]![]() Piacenza | ||
Beskjeftigelse | Esperantist, skuespiller, skribent ![]() | ||
Ektefelle | Sen Rodin (2009–2020)[3] | ||
Søsken | István Sigmond | ||
Nasjonalitet | Ungarn Romania | ||
Utmerkelser | Fine Arts Competitions of UEA |
Júlia Sigmond (født 11. juli 1929 i Turda i Romania, død 23. mars 2020 i Piacenza i Italia) var en ungarsk-rumensk dukkefører, forfatter og redaktør på kunstspråket esperanto.
Júlia Sigmond var dukkefører i den ungarskspråklige delen av dukketeateret i Cluj i Romania. Hun ble esperantist i 1956. Hun var sjefredaktør for esperantomagasinet Bazaro og fast bidragsyter til magasinet Monato.
Hun døde i mars 2020 i Piacenza av covid-19.[4][5]
Verker
- 2001 – Mi ne estas Mona Lisa, (pub. Bero, Berkeley)
- 2008 – Kiam mi estis la plej feliĉa en la vivo? (kompilert av forfatteren), (pub. Triade, Cluj-Napoca)
- 2009 – Novaj fabeloj pri Ursido Pu kaj Porketo (kd)
- 2011 – Nomoj kaj sortoj (12 romaner), (pub. Exit, Cluj-Napoca)
- 2013 – Dialogo (opprinnelig dikt med 52 oversettelser), (pub. Exit, Cluj-Napoca)
- 2013 – Libazar' kaj Tero (sammen med ektemannen, Sen Rodin), (pub. Mondial, New York)
- 2015 – Kvodlibeto (sammen med ektemannen, Sen Rodin), (pub. Exit, Cluj-Napoca)
- 2016 – Kvin geamikoj, (pub. Exit, Cluj-Napoca)
- 2017 – Fronto aŭ dorsko, (pub. Dokumenta Esperanto-Centro, Đurđevac)
- 2017 – Doloro (dikt med 54 oversettelser), (pub. Exit, Cluj-Napoca)
- 2018 – Steĉjo-Fabeloj, (pub. Exit, Cluj-Napoca)
- 2018 – Dankon (dikt med 62 oversettelser), (pub. Exit, Cluj-Napoca)
- 2019 – 90, tekster i anledning forfatterens 90-årsdag (pub. Exit, Cluj-Napoca)
Referanser
- ^ Library of Congress Authorities, besøkt 8. august 2021[Hentet fra Wikidata]
- ^ «Elhunyt Sigmond Júlia kolozsvári bábszínész, eszperantista - a Maszol.ro portálról»[Hentet fra Wikidata]
- ^ nekrolog, sezonoj.ru[Hentet fra Wikidata]
- ^ Júlia Sigmond forpasis, La Ondo de Esperanto
- ^ Unuaj esperanto-literatoroj mortas pro la viruso, Esperanta Civito