Kevin Joseph Aje
Kevin Joseph Aje | |||
---|---|---|---|
Født | 25. apr. 1934![]() Amper | ||
Død | 27. mai 2019[1]![]() Sokoto | ||
Beskjeftigelse | Katolsk prest (1966–), katolsk biskop (1983–) ![]() | ||
Embete |
| ||
Nasjonalitet | Nigeria |
Kevin Joseph Aje (født 25. april 1934 i Amper i Kolonien og protektoratet Nigeria, død 27. mai 2019 i Sokoto) var en nigeriansk katolsk prelat og biskop av Sokoto.
Liv og virke
Prest
Biskopen av Jos, John J. Reddington SMA, ordinerte ham til prest den 12. juni 1966.
Biskop av Sokoto
Pave Johannes Paul II utnevnte ham til koadjutorbiskop av Sokoto den 15. oktober 1982. Paven konsekrerte ham personlig som biskop 6. januar året etter; medkonsekratorer var Duraisamy Simon Lourdusamy, sekretær for Kongregasjonen for folkenes evangelisering, og Eduardo Martínez Somalo, sostituto i Statssekreteriatet.
Etter at Michael James Dempsey O.P. trakk seg tilbake den 3. desember 1984, etterfulgte biskop Aje ham som ordinarie biskop av Sokoto. Han ble den tredje biskop der, og den første som var født i Nigeria.[2][3] Den 11. desember 1988 lanserte biskop Aje under en katolsk konferanse et «Mobilaity Programme», som skulle fremme katolske legfolks i å ta en mer aktiv rolle i deres streven etter frelsen.[4]
Under Ajes tid som biskop gjenvant Nigeria demokratiet og valgte sin første muslimske president. Forut for valgene i 2007 hadde biskop Aje og andre kristne ledere oppfordret nigerianere til å stemme «for en president som er villig til å gi rom for alle religiøse syn i respekt for de forskjellige bakgrunner og etniske sammensetninger i Afrikas største land».[5] Aje støtte på problemer da hanprøvde å bygge nye kirker i en overveiende muslimsk delstat,[6] man var entusiastisk til pave Johannes Paul IIs ønske om at Legion of Christ skulle gjøre bidra særlig i Europa for å vitalisere den kristne tro.[7] Under sin tid som biskop appelerte han uten fremgang til delstatsregjeringene for Sokoto og Zamfara om at den katolske kirke skulle få landrettigheter som ville muliggjøre byggingen av et sykehus.[8]
Den 10. juni 2011 innvilget pave Benedikt XVI hans aldersrelaterte avskjedssøknad.
Litteratur
- Ojo, Emmanuel O. (2006). Challenges of Sustainable Democracy in Nigeria. Ibadan: J. Archer. OCLC 503298920.
- Ojo, G. J. Afolabi (2004). Catholic laity in Nigeria: yesterday, today, tomorrow. Catholic Laity Council of Nigeria. ISBN 978-978-36992-4-3.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
- Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
- Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
- Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
- Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
- Kardinal Ludovico Ludovisi (1595-1632) *1621
- Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
- Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
- Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (16235-1698) *1666
- Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
- Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
- Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
- Kardinal Henry Benedict Mary Clement Stuart of York (1725-1807) *1758
- Pave Leo XII (1760-1829) *1794
- Kardinal Chiarissimo Falconieri Mellini (1794-1859) *1826
- Kardinal Camillo di Pietro (1806-1884) *1839
- Kardinal Mieczyslaw Halka Ledóchowski (1822-1902) *1861
- Kardinal Jan Puzyna z Kosielsko (1842-1911) *1886
- Erkebiskop Józef Bilczewski (1860-1923) *1901
- Erkebiskop Bolesław Twardowski (1864-1944) *1919
- Erkebiskop Eugeniusz Baziak (1890-1962) *1933
- Pave Johannes Paul II (1920-2005) *1958
- Biskop Kevin Joseph Aje (1934-2019) *1983[9]
Referanser
- ^ www.catholic-hierarchy.org[Hentet fra Wikidata]
- ^ «Former Bishops». Catholic Diocese of Sokoto. Besøkt 15. november 2016.
- ^ «Pioneer African Bishop Of Sokoto Dioceses Celebrates 50 Years Of Priestly Ordination». Nigerian News. 22. juli 2016.
- ^ Ojo 2004, s. 103–104.
- ^ Minchakpu, Obed. «Nigerian Christian leaders seek 'accommodating' Muslim president». Africa Files. Arkivert fra originalen 12. november 2018. Besøkt 12. november 2018.
- ^ Agbo, Francis (3. november 2003). «Nigeria: Stifling the Faith». All Africa.
- ^ De Velasco, Jose Martinez (2014). «1.4: Maciel espía a los opisbos». Los documentos secretos de los Legionarios de Cristo. Penguin Random House Grupo Editorial España. ISBN 978-84-9019-916-9. Besøkt 12. november 2018.
- ^ Ojo 2006, s. 327.
- ^ catholic-hierarchy.org ajekj, lest 27. mai 2022