Les Invalides
Les Invalides | |||
---|---|---|---|
![]() | |||
Land | ![]() | ||
Grunnlagt | 1671 | ||
Nettside | www | ||
![]() Les Invalides 48°51′18″N 2°18′45″Ø | |||
Les Invalides på Commons |
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/8/8d/Invalides_aerial_view.jpg/250px-Invalides_aerial_view.jpg)
Les Invalides er et område i Paris i Frankrike med en samling av bygninger i byens 7. arrondissement som inneholder museer og monumenter, alle knyttet til den militære historie i Frankrike, samt et sykehus og et nedlagt hjem for krigsveteraner.
Bygningene huser Musée de l'Armée, det militære museum for hæren til Frankrike, Musée des Plans-relieffer, og Musée d'Histoire Contemporaine, samt begravelsesområde for noen av Frankrikes krigshelter. Les Invalides huser i dag også et offentlig bibliotek samt et bibliotek som kun består av historiske fotografier.[1][2] Museene består i hovedsak av store militærsamlinger knyttet til fransk historie.[3] Musée de l'Armée ble offisielt åpnet i 1905.[4]
Hôtel des Invalides
Louis XIV startet byggingen av prosjektet den 24. november 1670, som et hjem og sykehus for aldrende og dårlige soldater: Navnet var opprinnelig hôpital des Invalides (sykehuset for invalide). Arkitekten av Les Invalides var Libéral Bruant. Det valgte området ble forstadsområde i det syttende århundre, og det utvidede prosjektet ble avsluttet i 1676
I 1708 ble domen i forbindelse med Hôtel des Invalides ferdigstilt, Église Saint-Louis des Invalides. Hardouin-Mansarts kapell i Les Invalides er et godt eksempel på Frankrikes barokkarkitektur.[5] Nord-borggården (Cour d'honneur) er forlenget med et bredt publikumområde (Esplanade des Invalides). Hvor ambassader i Østerrike og Finland er naboer av det franske utenriksdepartement, som alle danner en av de flotte vidder i hjertet av Paris.
Église Saint-Louis des Invalides
Église Saint-Louis des Invalides er et kapell som er bygget for krigsveteranene i forbindelse med Hôtel des Invalides. Jules Hardouin Mansart bisto arkitekten av Hôtel des Invalides, den aldrende Bruant, og kapellet var ferdig i 1679 til Bruants design etter hans død. Kort tid etter krigsveterankapellet ble ferdigstilt, fikk Louis XIV Mansart til å konstruere et eget privat kongelig kapell, ofte referert til som Église du Dôme på grunn av sin mest oppsiktsvekkende funksjon: kuppelen. Den er inspirert av Peterskirken i Roma (den første barokkdomen), og er en av de flotteste innen fransk barokkarkitektur.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/c/cb/D%C3%B4me_des_Invalides%2C_Paris.jpg/150px-D%C3%B4me_des_Invalides%2C_Paris.jpg)
Mansart opphøyet en loftetasje over de viktigste gesimsene, og benytter det sammenkoblede motivet hans til et mer komplisert rytmisk motiv. Det generelle programmet er figurativt, men tett, integrert, rikt, men balansert, konsekvent og gjennomført med sine vertikale skubb, med en ribbete og hemisfærisk kuppel. Domen er sentralt plassert til å dominere domstol og ære. Interiøret av domen ble malt av Charles de La Fosse. Maleriet var ferdig i 1705 og domen i 1708.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/c/ca/De_La_Fosse%27s_allegories_on_the_dome_over_the_Napoleone%27s_tomb.jpg/150px-De_La_Fosse%27s_allegories_on_the_dome_over_the_Napoleone%27s_tomb.jpg)
Kuppelen på Hardouin-Mansarts kapell er stor nok til å dominere den lange fasaden, men passer likevel sammen med Libéral Bruants dør under et bued pediment. Hardouin-Mansarts kapell i Les Invalides er et godt eksempel på Frankrikes barokkarkitektur.
Napoléon Bonaparte er gravlagt i en enorm sarkofag midt under kuppelen på domen.[6]
Gravene
Den mest bemerkelsesverdige grav i Hôtel des Invalides er av Napoléon Bonaparte (1769–1821). Napoleon ble i utgangspunktet lagt til hvile på St. Helena, men kong Louis-Philippe arrangerte det slik at han ble brakt til St. Jerome's Chapel i Paris i 1840. En renovering av Les Invalides tok mange år, men i 1861 ble Napoleon flyttet til det mest iøynefallende stedet, under kuppelen på Les Invalides. Et populært turistområde i dag, Les Invalides er også begravelsesområdet for noen av Napoleons familie, flere militære offiserer som tjenestegjorde under ham og andre franske militære helter som for eksempel[7]:
- Henri Gratien, Comte Bertrand (1773–1844), han som brakte Napoleons kropp tilbake til Frankrike i 1840.
- Joseph Bonaparte (1768–1844), Napoleons eldre bror.
- Jérôme Bonaparte (1784–1860), Napoleons yngste bror.
- Napoleon II (1811–1832), sønn av Napoleon.
- Thomas Bugeaud (1784–1849), Marskalk av Frankrike og erobrer av Algerie.
- François Canrobert (1809–1895), Marskalk av Frankrike.
- Geraud Duroc (1774–1813), general som kjempet med Napoleon.
- Claude Joseph Rouget de Lisle (1760–1836), hærkaptein, forfatter av Frankrikes nasjonalsang, La Marseillaise.
- Ferdinand Foch (1851–1929), Marskalk av Frankrike, allierte øverstkommanderende i den første verdenskrig.
- Henri de la Tour d'Auvergne, Vicomte de Turenne (1611–1675), bedre kjent som Turenne, Marskalkgeneral av Frankrike under Louis XIV, og en av Frankrikes største militære ledere.
- Sébastien Le Prestre de Vauban hjerte (1633–1707), designeren av Louis XIV militære forsvarsverk.
- Pierre Auguste Roques (1856–1920), grunnleggeren av det franske Air Force og ministeren for krigen i 1916.
- Philippe Leclerc de Hauteclocque (1902–1947), Marskalk av Frankrike, helt til andre verdenskrig, sjef for den berømte 2. frie franske panserdivisjon.
- Jean de Lattre de Tassigny (1889–1952), Marskalk av Frankrike, sjef for den franske hær under første verdenskrig.
Referanser
- ^ Fotografibiblioteket i Les Invalides Arkivert 23. juni 2012 hos Wayback Machine.
- ^ «Folkebiblioteket i Les Invalides». Arkivert fra originalen 31. august 2012. Besøkt 20. august 2012.
- ^ «Utstillinger og gjenstander tilknyttet museene. Besøkt: 21.08.2012». Arkivert fra originalen 23. juni 2012. Besøkt 20. august 2012.
- ^ «Historie tilknyttet Musée de l'Armée». Arkivert fra originalen 19. januar 2012. Besøkt 20. august 2012.
- ^ «Artikkel tilknyttet fransk arkitektur og skulpturer, avsnittet om Jules Hardouin-Mansart, skrevet av: A World History of Art. Seksjon: Jules Hardouin-Mansart, avsnitt 4, linje 2 og 3. Besøkt: 21.08.2012». Arkivert fra originalen 26. januar 2013. Besøkt 21. august 2012.
- ^ «Informasjon tilknyttet Napoleons grav». Arkivert fra originalen 5. oktober 2012. Besøkt 20. august 2012.
- ^ PDF-dokument tilknyttet Napoleons grav (side 3), besøkt: 21.08.2012 Arkivert 31. august 2012 hos Wayback Machine.