Michael Hall
Michael Hall | |||
---|---|---|---|
![]() | |||
Født | 9. aug. 1848![]() Vefsn | ||
Død | 27. juli 1897![]() | ||
Beskjeftigelse | Offiser, lærer ![]() | ||
Nasjonalitet | Norge | ||
Medlem av | Nordlændingernes Forening Christiania Skiklub |
Bent Michael Hall (1848–1897) var en norsk offiser, lærer, organisasjonsmann, skiidrettspionér og sjakkspiller som også ble kjent for sin rolle i norsk kvinnesakshistorie i 1880-årene. Han startet i 1883 det første artiumskurset for kvinner, som bestod av seks unge kvinner som fikk undervisning hjemme hos Hall. Elevene dannet sammen med Cecilie Thoresen Diskusjonsforeningen Skuld, som ble en forløper til Norsk Kvinnesaksforening. Hall var en av 1870- og 1880-årenes ledende norske sjakkspillere, var medstifter av Christiania Skiklub i 1877 og var leder i Nordlændingernes Forening 1884–1885.
Bakgrunn
Michael Hall var sønn av Hans Hall (1808–1877) og Pauline Irgens Holmboe Stoltenberg (1821–1892), og ble født i Vefsn der faren da var sogneprest. Han var bl.a. bror av prestene Anton Christian Hall og Birger Anneus Hall, og onkel til komponisten og musikkritikeren Pauline Hall. Michael Hall ble utdannet offiser ved Krigsskolen og var løytnant og siden kaptein i hæren. I 1879 ble han immatrikulert som realfagsstudent ved universitetet i medhold av en lov som gav krigsskoleutdannede adgang til universitetet, selv om de ikke hadde examen artium. Han døde i 1897, bare 48 år gammel, og var da kaptein og kvartermester ved Valdres landvernbataljon.[1]
Halls privatskole
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/a/a6/Marie_Holst_m_fl_etter_examen_artium.png/250px-Marie_Holst_m_fl_etter_examen_artium.png)
Hall arbeidet i 1880-årene som matematikklærer på Aars og Voss' skole. I 1883 startet han det første artiumskurset for kvinner, året etter at Stortinget hadde vedtatt en lovendring lagt frem av Hagbart Berner som gav kvinner rett til å ta examen artium. Lovendringen fulgte i kjølvannet av den lovendringen om middelskoleeksamen for kvinner som Stortinget hadde vedtatt i 1878 etter forslag fra bestyrerne B.C. Pauss, J.C. Keyser og Einar Lyche ved Nissens Pikeskole. Michael Hall startet sitt eget artiumskurs for kvinner etter at en ung kvinne som han kjente fra før, Marie Holst, hadde erfart at vanlige høyere skoler ikke ville ta opp kvinnelige elever. Hall sa seg da villig til å undervise Holst privat. Hall hadde vært privatlærer for Holst i et års tid i Vefsn, der begge vokste opp.
Hall averterte etter flere elever, og etterhvert utgjorde seks unge piker Halls privatskole i hans hjem i Damstredet. Noen av elevene dannet samme år Diskusjonsforeningen Skuld sammen med Cecilie Thoresen, den eneste kvinnen som allerede hadde tatt artium, og denne foreningen var året etter sentral i etableringen av Norsk Kvinnesaksforening.[2][3]
Nordlændingernes Forening
Hall var leder av Nordlændingernes Forening fra 1884 til 1885.[4] I jubileumsskriftet fra 1912 het det at «der var kommet en hel del nye folk ind i foreningen, deriblandt den selskabelig vindende og idérike løitnant Hall, og en masse damer. Disse vendte sine øine fra [den tidligere formannen] Strøm, og kastet sine stemmer paa Hall, der i det hele var en mand efter deres hjerte. Hall var av et gemytlig og vindende væsen og saare rik paa ideer.»[5]
Sjakk
Hall var sjakkspiller og ble omtalt som en av de mest kjente sjakkspillerne i Norge i 1870- og 1880-årene.[6]
Skiidrett
Hall var en av stifterne av Christiania Skiklub i 1877 og var medlem av styret det første året.[7]
Referanser
- ^ Studenterne fra 1879. Kristiania. 1904. s. IX.
- ^ Kvinnelige studenter 1882–1932. Oslo: Gyldendal Norsk Forlag. 1932.
- ^ Marta Breen (2018). Kvinnekamp; foreningen Skuld; Norges første bøllekurs. Nasjonalbiblioteket. ISBN 9788279653523.
- ^ Ytreberg, Nils A. (1962). Vær hilset!. Oslo: Nordlændingernes forening. s. 30.
- ^ Lund, Andreas (1912). Nordlændingernes forenings femtiaars-jubilæum den 2den mars 1912. Kristiania: Fabritius.
- ^ Norges sjakkforbund 1914 – 20. juli – 1964. Oslo: Norges sjakkforbunds forlag. 1964. s. 17.
- ^ Christiania skiklub, 1877-1977. Moestue. 1977. s. 139.