Ocotea
Ocotea | |||
---|---|---|---|
![]() Ocotea fasciculata | |||
Nomenklatur | |||
Ocotea Aubl. | |||
Klassifikasjon | |||
Rike | planter | ||
Gruppe | blomsterplanter | ||
Gruppe | magnolider | ||
Orden | laurbærordenen | ||
Familie | laurbærfamilien | ||
Økologi | |||
Antall arter: | ca. 400 | ||
Habitat: | ulike skogtyper | ||
Utbredelse: | Amerika, Afrika, Madagaskar, øyer i Det indiske hav, Makaronesia | ||
Inndelt i | |||
se egen seksjon |
Ocotea er ei planteslekt i laurbærfamilien.
Artene er eviggrønne busker og trær. Blomstene har 9 pollenbærere og kan være enkjønnede eller tvekjønnede. Pollenbærerne har fire pollensekker som sitter i to par ovenfor hverandre. Tepalene sitter igjen som ei skål ved basis av den modne frukten.
Slekta omfatter omtrent 400 arter. De fleste er utbredt i de neotropiske delene av Amerika, men det er også omtrent 45 arter på det afrikanske kontinentet, Madagaskar, Komorene, Maskarenene og Makaronesia.
Det er ingen morfologiske trekk som er unike for slekta, og Ocotea er ikke en naturlig gruppe. Molekylærgenetiske studier viser at Ocotea er parafyletisk i forhold til de fleste andre amerikanske slekter i laurbærfamilien.
Flere av artene brukes til å produsere eteriske oljer, mens andre er viktige tømmertrær.
Fossiler av Ocotea er funnet i Europa i avsetninger fra tidsrommet sein oligocen til overgangen pliocen/pleistocen.
Utvalgte arter
- Ocotea bullata – Sør-Afrika
- Ocotea foetens – Kanariøyene, Madeira
- Ocotea odorifera – Brasil
- Ocotea puberula – Sør- og Mellom-Amerika
- Ocotea quixos – Ecuador, Columbia
- Ocotea usambarensis – fjellskoger i Øst-Afrika
Litteratur
- Henk Van Der Werff (2013). «A revision of the genus Ocotea Aubl. (Lauraceae) in Madagascar and the Comoro Islands» (PDF). Adansonia. 35 (2): 235–279. ISSN 1280-8571. doi:10.5252/a2013n2a5.
- Dimitrij Trofimov, Pedro L.R. de Moraes og Jens G. Rohwer (2019). «Towards a phylogenetic classification of the Ocotea complex (Lauraceae): classification principles and reinstatement of Mespilodaphne». Botanical Journal of the Linnean Society. 190 (1): 25–50. ISSN 1095-8339. doi:10.1093/botlinnean/boz010.
- Dimitrij Trofimov og Jens G. Rohwer (2020). «Towards a phylogenetic classification of the Ocotea complex (Lauraceae): an analysis with emphasis on the Old World taxa and description of the new genus Kuloa». Botanical Journal of the Linnean Society. 192 (3): 510–535. ISSN 1095-8339. doi:10.1093/botlinnean/boz088.
- Paulina Kondraskov m.fl. (2015). «Biogeography of Mediterranean hotspot biodiversity: re-evaluating the 'Tertiary relict' hypothesis of Macaronesian laurel forests». PLoS ONE. 10 (7): e0132091. ISSN 1932-6203. PMC 4501571
. PMID 26173113. doi:10.1371/journal.pone.0132091.
Eksterne lenker
- (en) Ocotea i Encyclopedia of Life
- (en) Ocotea i Global Biodiversity Information Facility
- (en) Ocotea hos Fossilworks
- (en) Ocotea hos ITIS
- (en) Ocotea hos NCBI
- (en) Ocotea hos The International Plant Names Index
- (en) Ocotea hos Tropicos
- (en) Kategori:Ocotea – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons
- Ocotea – detaljert informasjon på Wikispecies