Sikkerhetskultur
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/c/c6/Fleet_5_nations.jpg/250px-Fleet_5_nations.jpg)
Sikkerhetskultur er et begrep som viser til graden av bevissthet på en arbeidsplass eller i et arbeidsmiljø om forhold som har betydning for sikkerhetsrisikoen knyttet til virksomheten på arbeidsplassen eller i arbeidsmiljøet.
Næringslivets Hovedorganisasjon forklarer begrepet slik:
«Sikkerhetskultur henger sammen med organisasjonskultur, og kan være vanskelig å skille. Vi kan si at sikkerhetskultur handler om den delen av organisasjonskulturen som retter seg mot sikkerheten. Det er organisasjonens evne til å styre sikkerhet.»[1]
En sikkerhetskultur kan defineres som et sett med verdier som deles av medarbeidere i en virksomhet, og som er med på å påvirke deres tanker og forventinger til sikkerhet. Ved å motivere medarbeiderne til å handle på en måte som ivaretar sikkerheten, kan virksomheten skape en god sikkerhetskultur. Dette er i stor grad lederens ansvar, og fordrer at lederen går foran som et godt eksempel.[2]
En god sikkerhetskultur bidrar til at virksomhetens sikkerhetstiltak ivaretas av medarbeiderne. Dersom medarbeiderne vet hva som er forventet av dem, tar ansvar for egne handlinger og har en forståelse for hvorfor sikkerhetstiltak eksisterer, vil de også sørge for å melde fra om sikkerhetsmessige forhold som virksomheten bør vite om.[2] Sikkerhetskultur henger også sammen med menneskelige faktorer.[3] I spesielle yrker innenfor helsesektor eller operative yrker som for eksempel sjøfart eller luftfart er det viktig med en god sikkerhetskultur fordi menneskelige feil kan få store negative konsekvenser.[4]
Bakgrunn
Selve begrepet sikkerhetskultur ble benyttet første gang etter Tsjernobylulykken i 1986[5], og ble derfra implementert i mye av sikkerhetslitteraturen rundt sikkerhet ved atomreaktorer. Selv om mange har forsøkt å definere akkurat hva sikkerhetskultur er, er ennå ingen felles definisjon akseptert som fullgod. Amerikanske Occupational Safety & Health Administration (OSHA) beskriver dette slik:
«Safety cultures consist of shared beliefs, practices, and attitudes that exist at an establishment. Culture is the atmosphere created by those beliefs, attitudes, etc., which shape our behavior.»[6] (Omtrentlig norsk oversettelse: «Sikkerhetskultur består av felles oppfatninger, praksis, og holdninger som finnes ved en bedrift. Kultur er atmosfæren skapt av de oppfatningene, holdninger, osv. som former vår adferd.»
Varsling
Ansattes mulighet til å varsle om sikkerhetshendelser er en viktig del av sikkerhetskulturen. Her må varslingsrutiner være godt kjent, samt at de ansatte ikke frykter å bli latterliggjort eller ansvarliggjort for feiltrinn. I praksis vil bedriftens sikkerhetskultur ofte settes på prøve av andre motstridende krav og ønsker, slik som effektivitet og kundetilfredshet. Andre faktorer slik som mangel på motivasjon for arbeidet, mangel på lojalitet til arbeidsgiver og et personlig ønske om minst mulig arbeidsbelastning kan også prege sikkerhetskulturen.[7]
Hvordan skape en sikkerhetskultur
Diverse tiltak kan igangsettes for å skape en sikkerhetskultur. For eksempel kan det implementeres rutiner for rapportering og sårbarhetsoppfølging. Skape en aksept og forståelse hos medarbeiderne for hvorfor sikkerhets- og kontrollrutiner eksisterer. Lære medarbeiderne om viktigheten av rapportering. Legge til rette for en åpen tilbakemeldingskultur. Fremheve og belønne positiv sikkerhetsatferd. Motivere medarbeiderne til å øke egen kompetanse innen sikkerhet. Gi orienteringer og hold obligatoriske oppfølgingskurs om ulike sikkerhetsutfordringer, eksempelvis sosial manipulasjon, trusselbildet og trusselen fra innsidere. Lage jevnlige kampanjer for å øke medarbeidernes sikkerhetsmessige bevissthet. Legge til rette for at den enkelte medarbeider former en kulturell identitet til virksomheten- Gjennomføre øvelser innenfor personellsikkerhet.[2]
Måling av sikkerhetskultur
Det er ikke alltid like lett å måle hvor gode eller dårlig en sikkerhetskultur i praksis er. Nivået av sikkerhet vil best kunne la seg vise når det oppstår faktiske sikkerhetshendelser og hvordan disse hendelsene håndteres. På bakgrunn av slike erfaringer kan kulturen analysers og endres på. En annen måte er å konstruere både varslede og ikke-varslede øvelser for å se hvordan de ansatte responderer. Gjennom øvelsene kan huller og "blind-spots" i systemet bli kartlagt og videreutviklet. En tredje måte er å gjennomføre kunnskapstester, f.eks hvordan prosedyrene er ved et tenkt scenario. Ulempen med en slik test er at det ikke reflekterer fult ut håndtering i praksis.[7]
Referanser
- ^ «Sikkerhetskultur». arbinn.nho.no (norsk). Næringslivets Hovedorganisasjon (NHO). Besøkt 21. februar 2023.
- ^ a b c «Skape en god sikkerhetskultur». nsm.no (norsk). Nasjonal sikkerhetsmyndighet (NSM). 1. september 2020. Besøkt 21. februar 2023.
- ^ Helmreich, Robert L.; Merritt, Ashleigh C. (15. januar 2019). «Culture at Work in Aviation and Medicine». doi:10.4324/9780429463716. Besøkt 22. februar 2023.
- ^ «Stress and Military Performance: Judith M. Orasanu and Patricia Backer». Stress and Human Performance. Psychology Press. 13. mai 2013. s. 100–136. ISBN 978-0-203-77290-4. Besøkt 22. februar 2023.
- ^ Summary report on the post-accident review meeting on the Chernobyl accident. International atomic energy agency. 1986. ISBN 92-0-123186-5. OCLC 716189252.
|fornavn1=
mangler|etternavn1=
i Authors list (hjelp) - ^ «Occupational Safety and Health Administration (OSHA)». Public Health. Oxford University Press. 23. mars 2022. Besøkt 21. februar 2023.
- ^ a b Nätt, Tom Heine (16. februar 2022). «sikkerhetskultur». Store norske leksikon (norsk). Besøkt 2. mars 2023.