Tafjord 1 kraftverk
Tafjord 1 kraftverk | |||
---|---|---|---|
Land | Norge | ||
Sted | Fjord kommune[1] | ||
Vassdrag | Tafjordvassdraget | ||
Magasin | Onilsavatnet | ||
Prod.start | 1989[1][2] | ||
Eier | Tafjord Kraftproduksjon AS[1] | ||
Operatør | Tafjord Kraftproduksjon AS[1] | ||
Tekniske data | |||
Slukeevne | 20.3 m³/s[3] | ||
Fallhøyde | 152 meter[2] | ||
Effekt | 25 megawatt[4][3] | ||
Årsproduksjon | 72.2 GWh[4] | ||
![]() Tafjord 1 kraftverk 62°13′35″N 7°25′17″Ø |
Tafjord 1 eller Tafjord I er et vannkraftverk i Tafjord i Fjord kommune (Norddal kommune til 2020) i Møre og Romsdal.
Kraftverket utnytter et fall på 152 meter i Tafjordelva fra reguleringsmagasin i Onilsavatnet til havnivå. Reguleringshøyden er mellom 177 og 160 moh.
Kraftverket har totalt en midlere årsproduksjon på 72 GWh. Det er installert to francisturbiner på totalt 25 MW.
Verket er eid av Tafjord Kraft. Produksjonen i det nåværende anlegget startet i 1989.
Den første kraftstasjonen på stedet startet produksjonen i 1923 som den første av Tafjord Krafts kraftverk, og ble stanset i forbindelse med nybyggingen. Den gamle stasjonen er nesten uendret siden 1923 og har fungert som museum siden 1991. Kraftverksmuseet åpnet 15. juni 1991, med blant annet en skalamodell av et kraftverk.[5]
Kraftstasjonen ligger i dagen, mens vannet føres fra inntaksmagasinet til stasjonen i en tunnel.
Tafjord 1 er den lavestliggende kraftstasjonen i vassdraget og kraftverkene Tafjord 2 og Tafjord 3 ligger lenger oppe i vassdraget. Avløpet fra Tafjord 1 går i elven som ender i fjorden etter om lag 1 km, og minimumsvannføringen i elven opprettholdes ved alltid å kjøre en av turbinene.[6]
Onilsavatn har alene et magasinvolum på om lag 9 millioner m2, magasinkapasiteten ble økt nesten 10 ganger ved regulering av Veltdalsvatn, Zakariasvatn, Kolbeinsvatnet, Slettdalsvatn og Viksvatn.[7] Fra 1923 til 1952 forsynte den opprinnelige Tafjord 1 Ålesund og nordre Sunnmøre med elektrisk strøm, på 1950-tallet ble de to kraftverkene oppstrøms bygget ut for å dekke behovet og Onilsavatnet tok fortsatt i mot alt avløp og tilsig oppstrøms. Etter utbyggingen av Tafjord 4 på 1960-tallet samles avløp og tilsig fra Rødalen og Reindalen i Zakariasvatnet, og føres i tunnel forbi Onilsavatnet direkte til kraftstasjonen ved fjorden.
Referanser
- ^ a b c d https://www.nve.no/energiforsyning/vannkraft/vannkraftdatabase/vannkraftverk/?id=430; NVEs vannkraftdatabase; besøksdato: 8. oktober 2020; utgiver: Norges vassdrags- og energidirektorat.
- ^ a b «Kraftanleggene i Tafjord» (PDF). Tafjord Kraft. s. 2. Besøkt 8. oktober 2020.
- ^ a b Norges vassdrags- og energidirektorat, NVEs vannkraftdatabase, www.nve.no, besøkt 8. oktober 2020[Hentet fra Wikidata]
- ^ a b Tafjord Kraft, «Kraftanleggene i Tafjord», side(r) 2, besøkt 8. oktober 2020[Hentet fra Wikidata]
- ^ TK-informasjon, august 1991.
- ^ Rosvold, Knut A. (26. mars 2014). «Tafjord 1». Store norske leksikon (norsk). Besøkt 18. november 2018.
- ^ Tenfjord, Johan Kåre (1992): Tafjord Kraftselskap 1917–1992. Ålesund: Kraftselskapet.
Kilder
- «NVE Atlas». Vannkraft – Utbygd vannkraft. Norges vassdrags- og energidirektorat
- NVE vannkraftdatabase
- Tafjord Kraft: Kraftanleggene i Tafjord Arkivert 5. januar 2018 hos Wayback Machine.
Se også
- NRK Norge Rundt 1991
- v
- d
- r