Pierre Corneille
Pierre Corneille | |
![]() | |
Date personale | |
---|---|
Născut | [1][2][3][4] ![]() Rouen, Franța[5][6][7] ![]() |
Decedat | (78 de ani)[1][2][3][4] ![]() Paris, Regatul Franței ![]() |
Înmormântat | église Saint-Marcoul de Monceaux-l'Abbaye[*][[église Saint-Marcoul de Monceaux-l'Abbaye (church located in Oise, in France)|]] ![]() |
Frați și surori | Thomas Corneille[*][[Thomas Corneille (French dramatist (1625-1709))|]][8] Antoine Corneille[*][[Antoine Corneille (poet francez)|]] ![]() |
Căsătorit cu | Marie de Lampérière[*][[Marie de Lampérière (28 Aug 1617 -)|]] ![]() |
Copii | Pierre Corneille[*][[Pierre Corneille |]] ![]() |
Religie | catolicism ![]() |
Ocupație | dramaturg poet traducător scriitor jurist-poet[*] ![]() |
Limbi vorbite | limba franceză[9][10] ![]() |
Activitate | |
Alma mater | lycée Pierre-Corneille de Rouen[*][[lycée Pierre-Corneille de Rouen (public school in Rouen, France)|]] ![]() |
Semnătură | |
![]() | |
Modifică date / text ![]() |
Pierre Corneille (n. , Rouen, Franța – d. , Paris, Regatul Franței) a fost un scriitor francez, unul dintre cei trei mari dramaturgi francezi ai secolului al XVII-lea, alături de Molière și Racine. Supranumit „fondatorul tragediei franceze”, Corneille a produs piese timp de aproape 40 de ani.
Biografie
Corneille s-a născut la 6 iunie 1606 în Rouen, Franța și a început să studieze dreptul la 18 ani. În 1629 va scrie prima sa comedie, Mélite. Piesa a avut mare succes la Paris, drept urmare Corneille a început să scrie piese în mod regulat. În 1634 atenția s-a concentrat asupra lui Corneille, când acesta a fost ales sa scrie versuri cu prilejul vizitei Cardinalului Richelieu la Rouen. Cardinalul l-a observat pe Corneille și l-a ales să se numere printre „Cei cinci poeți”, alături de Guillaume Colletet, Boisrobert, Jean Rotrou, și Claude de Lestoile.
Opere
- Mélite (1629, prima lucrare, comedie)
- Clitandre ou l’Innocence persécutée (1631)
- La Veuve (1632)
- La Galerie du Palais (1633)
- La Suivante (1634)
- La Place royale (1634)
- Médée (1635)
- L’Illusion comique (1636)
- Le Cid (1637)
- Horace (1640)
- Cinna ou la Clémence d'Auguste (1641)
- Polyeucte (1642)
- Le Menteur (1644)
- La Mort de Pompée (1643)
- Rodogune (1644)
- La Suite du Menteur (1645)
- Théodore (1646)
- Héraclius (1647)
- Don Sanche d’Aragon (1649)
- Andromède (1650)
- Nicomède (1651)
- Pertharite (1651)
- Œdipe (1659)
- La Toison d'or (1660)
- Sertorius (1662)
- Sophonisbe (1663)
- Othon (1664)
- Agésilas (1666)
- Attila (1667)
- Tite et Bérénice (1670)
- Psyché (1671)
- Pulchérie (1672)
- Suréna (1674)
Note
- ^ a b c d Autoritatea BnF, accesat în
- ^ a b c d Pierre Corneille, Encyclopædia Britannica Online, accesat în
- ^ a b c d Pierre Corneille, SNAC, accesat în
- ^ a b c d Pierre Corneille, Internet Broadway Database, accesat în
- ^ „Pierre Corneille”, Gemeinsame Normdatei, accesat în
- ^ Корнель Пьер, Marea Enciclopedie Sovietică (1969–1978)[*]
|access-date=
necesită|url=
(ajutor) - ^ Encyclopédie Larousse en ligne
- ^ IeSBE / Kornel, Toma[*][[IeSBE / Kornel, Toma (articol enciclopedic)|]] Verificați valoarea
|titlelink=
(ajutor) - ^ Autoritatea BnF, accesat în
- ^ CONOR[*][[CONOR (authority control file for author and corporate names in Slovene system COBISS)|]] Verificați valoarea
|titlelink=
(ajutor)
Legături externe
![Commons](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/4a/Commons-logo.svg/30px-Commons-logo.svg.png)