Roger de Salerno
Roger de Salerno | |
![]() | |
Date personale | |
---|---|
Născut | secolul al XI-lea ![]() Salerno, Italia ![]() |
Decedat | ![]() Sarmada(d), Guvernoratul Idlib, Siria ![]() |
Cauza decesului | mort în luptă[*] (ucis în luptă) ![]() |
Părinți | Richard de Salerno[1] Altrude de Hauteville[*][[Altrude de Hauteville (Peerage person ID=704196)|]][1] ![]() |
Frați și surori | Marie de Hauteville[*][[Marie de Hauteville (Peerage person ID=219424)|]] ![]() |
Căsătorit cu | Hodierne of Rethel[*][[Hodierne of Rethel ((1060-1110))|]] ![]() |
Religie | catolicism ![]() |
Ocupație | conducător militar guvernator Regent ![]() |
Limbi vorbite | ancien normand[*][[ancien normand (historical language spoken in northern France)|]] Franceza veche ![]() |
Apartenență nobiliară | |
Familie nobiliară | Dinastia Hauteville |
regent of the Principality of Antioch[*][[regent of the Principality of Antioch |]] ![]() | |
Domnie | – |
Predecesor | Tancred de Taranto |
Succesor | Balduin al II-lea al Ierusalimului |
Modifică date / text ![]() |
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/f/f4/RogerAntioch.jpg)
Roger de Salerno (sau Roger al Principatului) (d. 28 iunie 1119) a fost regent în Principatul de Antiohia între 1112 și 1119.
Roger era fiul contelui Richard de Salerno și văr de al doilea al principelui Tancred de Taranto de Galileea, ambii participanți la Prima cruciadă. El a devenit regent al Principatului de Antiohia după moartea lui Tancred, în 1112; principele titular de la acea vreme, Bohemund al II-lea, era încă la vârsta copilărie. Ca și Tancred, Roger s-a aflat în mod aproape constant pe picior de luptă cu statele musulmane din apropiere, precum Alepul. În anul 1114, s-a înregistrat un puternic cutremur de pământ care a distrus multe dintre fortificațiile cruciate din principat, iar Roger a acordat o mare atenție pentru reconstruirea lor, în special a celor din apropierea frontierei.
Roger l-a înfrânt pe Bursuq în 1114 (bătălia de la Sarmin) și în 1115 (bătălia de la Tell Danith). Alături de Josselin I de Courtenay, contele de Edessa, Roger a supus unei presiuni militare Alepul, astfel încât orașul a fost nevoit să se alieze cu emirul artuqid Ilghazi în 1118. Ilghazi a invadat teritoriul Principatului de Antiohia în 1119 și, deși a făcut apel la ajutorul patriarhului latin de Antiohia, Roger nu a mai așteptat întăririle trimise dinspre Regatul Ierusalimului și Comitatul de Tripoli. Ca urmare, în bătălia de la Ager Sanguinis el avea sub comandă doar 700 de cavaleri (inclusiv cei 500 trimiși din Regatul armean din Cilicia) și 3.000 de pedeștri. Aproape toți aceștia au căzut în luptă, inclusiv Roger însuși. Forțele lui Ilghazi s-au împrăștiat pentru a jefui teritoriul înconjurător, fără a mai ataca Antiohia. Regele Balduin al II-lea al Ierusalimului a preluat regența asupra Principatului de Antiohia.
Domnia lui Roger a fost descrisă în Bella Antiochena (Războiul din Antiohia), cronică scrisă în limba latină de cancelarul Gautier.[2]
Referințe și note
- ^ a b The Peerage
- ^ Galterii, cancellarii Antiocheni, Bella Antiochena, 1114-1119, în Recueil des historiens des croisades. Historiens occidentaux pe situl Gallica - Bibliothèque numérique al Bibliotecii Naționale a Franței.