Armatoli
Armatoli Αρματολός | |
---|---|
![]() | |
Država | ![]() |
Karta | |
![]() Karta Osmanskog Carstva između 1481. - 1683. |
Armatoli (grčki: Αρματολός / armatolos, singular, Αρματολοί / armatoloi, plural, = naoružan) su bili paravojska u Osmanskom Carstvu sastavljena od lokalnog grčkog stanovništva, koja je egzistirala od 15. do 19. vijeka, zadužena za osiguravanje reda na teško prohodnim terenima.
Brojni armatoli zajedno sa isto tako brojnim grčkim hajducima koje su oni zvali - klefti uzeli su na početku 19. vijeka učešća u Grčkom ratu za nezavisnost (1821. - 1832.) pa su tako postali nacionalni heroji.
Etimologija
Riječ armatolos su izgleda Grci usvojili od Venecijanaca za vrijeme Latinskog Carstva. Ona vuče porijeklo od latinske arma = oružje, pa je označavala naoružana čovjeka.
Historija
Kad su Osmanlije početkom 15. vijeka počeli prodirati na grčke teritorije, oni su zatekli - armatole, koji su bili nešto poput lokalne policije. Njihova organizacija ima korijene iz bizantskih vremena, i prijelaza na feudalizam. Jer su članovi tih jedinica su kao naknadu za svoj posao, dobijali manji zemljišni posjed. Kad su Osmanlije osvojile Grčku u 15. vijeku, oni su nastavili suradnju sa njima, dopustivši im da nastave svoj policijski posao. [1]
Prvi Armatoli pojavili su se sredinom 15. vijeka u masivu Agrafa u Tesaliji za vladavine sultana Murata II (1404. - 1451.). Iz Tesalije se taj institut proširio i na ostale grčke pokrajine poput Makedonije, Epira, Akarnanije i Etolije uglavnom na teško pristupačne planinske krajeve, po kojima su tradicionalno krstarili klefti (hajduci). Armatoli se nisu proširili po Peloponezu, ali se tamo razvio vrlo sličan institut lokalnih policija zvan, kapoji (κάποι) i meintanidesi (μεϊντάνηδες). Osmanlije su uglavnom dopuštali aktivnost tih policija, tamo gdje nisu imali interesa ni snaga da održavaju sami red. U suštini te snage su bile vrlo slične Martolozima i Derbendžijama po ostalim balkanskim zemljama. Uglavnom su nastojali suzbiti aktivnost klefta. Ono što je paradoksalno mnogi od tih klefta, postajali bi armatoli kad bi stekli dovoljno ugleda kod osmanskih vlasti zbog svoje smionosti i vještine u borbi [1], ali su se i mnogi armatoli, kad bi izgubili posao odmetnuli u klefte. [1]
Organizaciona struktura
O strukturi i naoružanju armatola ne zna se puno, zna se da im je komandirao lokalni paša, a vodio ih vlastiti kapetan (kapetanios) uz pomoć poručnika (protopalikaro), koji je najčešće bio njegov rođak.
Poznati armatoli
- Theodoros Kolokotronis
- Georgios Karaiskakis
- Theodoros Kolokotronis
- Markos Botsaris
Izvori
Vanjske veze
- Armatole na portalu Encyclopædia Britannica (en)